Din episoadele anterioare...
Dacă vrei să mă omori,
va trebui să încerci cu ceva mai bun decât o cheie franceză.
E doar un copil!
Ne vom strânge la apusul soarelui şi vom vedea ce vom face.
Mai e cineva alături de mine?
- E vorba de viaţa unui tânăr! - Fă-o.
Luaţi-l.
Faceţi ceva!
Îmi pare rău, frate.
Dale putea să se facă plăcut.
Mie mi-a plăcut de el.
Pentru că nu-i era frică să-ţi spună în faţă ce părere avea, ce simţea.
Genul ăsta de onestitate este un lucru rar şi curajos.
De fiecare dată când luam o decizie, mă uitam la Dale.
Şi el se uita la mine cu privirea pe care o avea.
Toţi am văzut-o la un moment dat.
Nu ştiam întotdeauna ce gândeşte, dar el ştia ce gânduri avem.
Vedea adevărata faţă a oamenilor.
Ştia lucruri despre noi...
Adevărul... cine suntem cu adevărat.
Aproape de sfârşit, vorbea despre pierderea umanităţii noastre.
A spus că grupul e dezbinat.
Cea mai bună cale de a-l onora este să fim uniţi.
Să lăsăm în urmă divergenţele şi să rămânem uniţi.
Să nu ne mai plângem de milă
şi să luăm controlul asupra vieţilor noastre...
Asupra siguranţei... şi asupra viitorului nostru.
Nu suntem dezbinaţi. O să-i dovedim că se înşeală.
De acum încolo... vom urma calea lui.
Aşa îl onorăm pe Dale.
THE WALKING DEAD SEZONUL 2 - EPISODUL 12
Traducere de: Ionuţ666 şi Felixuca www.niftyteam.ro
Mulţumiri www.addic7ed.com Comentarii pe www.tvblog.ro
Va fi cam înghesuială, 14 oameni într-o singură casă.
Nu-ţi face griji.
Cu mlaştina care s-a întărit şi pârâul care a secat...
Cu 50 de bovine pe proprietate suntem văzuţi ca felul principal.
Are dreptate.
Ar fi trebuit să ne mutăm cu mult timp în urmă.
În regulă, să mutăm maşinile lângă fiecare uşă cu faţa către drum.
ambele părţi ale proprietăţii.
T-Dog, tu iei perimetrul din jurul casei.
Fii atent la cei care vin şi pleacă.
Dar cine o să stea de pază?
Vreau ca tu şi Daryl să vă ocupaţi de ambele treburi.
S-a făcut.
Eu voi face la subsol provizii de apă şi hrană,
îndeajuns ca să supravieţuim cu toţii câteva zile dacă va fi nevoie.
- Dar patrule? - Întâi să asigurăm zona.
După asta, Shane va împărţi turele
în timp ce eu şi Daryl îl luăm pe Randall de aici şi îi dăm drumul.
- Ai revenit la ideea asta? - A fost un plan bun de prima dată.
Executarea lui n-a fost făcută cum trebuie.
E puţin spus.
Nu eşti de acord, dar se va întâmpla.
Resemnează-te şi treci peste asta.
Ştii că moartea lui Dale şi prizonierul sunt două lucruri diferite, nu-i aşa?
Vrei să-l iei pe Daryl ca mâna ta dreaptă, faci cum vrei.
- Mulţumesc. - S-a făcut.
Am înţeles de ce nu-l iei pe Shane cu tine.
Dar să ştii că nu mai am răbdare când e vorba de el.
Începe un nou capitol.
Andrea.
Când plec cu Daryl, ajută-l pe Hershel să ţină lucrurile sub control pe aici.
Eu?
Shane cam lasă lucrurile să scape de sub control,
mai ales când e nervos.
Cred că toţi suntem nervoşi în momentul ăsta.
Dacă veţi rămâne permanent, trebuie să înţeleagă
că facem ce spun eu şi cu Rick, nu ceea ce-l taie capul pe el.
- V-aţi apropiat. - Vorbim.
Atunci ştii că nu e un tip rău. Doar că e cel mai rău duşman al său.
Vrei să am grijă de Shane?
Vreau să fiu sigur că de fiecare dată când plec de la fermă
să nu se dezlănţuie Iadul.
Poate că n-ar mai trebui să pleci.
- Vei fi cu ochii în patru? - Sigur.
- Salut, Shane. - Ce mai faci, omule?
De ce umbli de unul singur?
Dacă-ţi spun ceva, promiţi să nu le spui părinţilor mei?
Cred că e o idee proastă pentru amândoi, amice.
Carl, întoarce-te.
Dă-i drumul.
L-am luat de la motocicleta lui Daryl.
Dacă ar afla că l-am luat, m-ar omorî.
Ce faci cu ăsta?
E vina mea că Dale a murit.
De ce spui asta, omule? A fost muşcat de un zombi.
- De ce spui... - Am văzut zombiul. Voiam să-l împuşc.
Când a rămas captiv în mlaştină. Am aruncat cu pietre în el.
Dar voiam să o fac... să-l împuşc direct în cap.
Dar s-a eliberat şi a luat-o după mine...
Şi am fugit. Dacă l-aş fi omorât, Dale ar mai fi încă aici.
Carl, vreau să te opreşti, bine? Nu e vina ta.
Dar trebui să ţii ăsta. Trebuie să te protejezi.
Cât timp sunt în preajma ta, nu o să ţi se întâmple nimic, Carl.
Dar nu te pot păzi 24/7. Dar tu poţi face asta.
- Ia-l. Carl. - Nu mai ating niciodată o armă.
- N-ai de ales, Carl, bine? - Dă-i-l înapoi lui Daryl.
Locul bărbaţilor e acolo.
- Pune-ţi lucrurile în camera mea. - Cu tatăl tău în casă?
O să mi le pun acolo.
- Nu te chinui. - Mulţumesc.
Rick şi Carl vor lua colţul din sufragerie.
Poţi pune aia în camera mea. Vei sta mult mai confortabil acolo.
Nu putem face asta.
O femeie gravidă şi un copil
să doarmă pe podea şi eu să dorm singur în pat?
Este casa ta.
E căminul nostru. O să dorm pe canapeaua de jos.
În nopţile când mă întorceam acasă puţind a coniac,
soţia mea încuia uşa de la dormitor.
E trist de spus că eu sunt prieten vechi cu canapeaua.
Dacă nu vă puteţi decide, o iau eu.
Mulţumesc.
Canapeaua e a mea.
O să mă fac comod foarte repede aici.
N-ar fi fost mai uşor dacă aşteptai nişte ajutor?
Nu are rost să aştepţi ceva ce nu o să primeşti.
O fac de unul singur.
Da, cum faci întotdeauna,
la fel ca atunci când i-ai arătat lui Rick cum să ne repare chiuveta.
Doar ca să ştii, nu e motivul pentru care vi s-a inundat subsolul.
Poţi să-i mulţumeşti lui Rick pentru asta...
A folosit şaibe de cauciuc pe o ţeavă de metal.
Te rog să cobori.
După Sofia, eu... m-am gândit că o să rezolvăm problema.
Că ne vom vindeca într-un fel.
După Dale? Asta e adevărat.
Şi nu o mai putem reţine pentru că deja vine spre noi.
Şi continuă să ne urmărească, nu-i aşa?
Am greşit o grămadă de lucruri.
V-am făcut să vă îndoiţi. Nici măcar nu ştiu al cui e copilul.
Nu-mi pot imagina cât de greu îţi este.
Ne-ai scos din Atlanta fără să te gândeşti la viaţa ta.
Îţi aminteşti acea noapte? Flăcările şi...
Şi eu stăteam în maşina ta gândindu-mă că va fi bine.
Va face să fie totul în regulă. Vom scăpa de aici.
Şi nu ţi-am mulţumit niciodată pentru asta.
Chiar dacă lucrurile au devenit... neclare între noi,
ai fost lângă mine.
Ai fost alături de mine. Îţi mulţumesc.
Nu e nevoie să-mi mulţumeşti.
- Sigur că trebuie. - Nu, tu...
Orice s-a întâmplat între noi, orice naiba am crezut că e...
Nu e vorba numai de tine, dar...
Îmi pare rău, Shane.
Te rog să mă crezi. Îmi pare atât de rău.
Îl vom duce în Senoia... o oră dus şi încă una la întoarcere.
S-ar putea să se însereze,
dar vom ajunge la jumătatea drumului până atunci.
Pacostea asta mică va rămâne doar o amintire.
Aşa să fie.
Carol ne-a pus nişte mâncare la pachet, îndeajuns pentru câteva zile.
Lucrul pe care l-ai făcut aseară...
Nu e niciun motiv pentru care să faci toate lucrurile grele.
Eşti de acord cu toate astea?
Nu mă văd bătându-mă cu tine pe marginea drumului.
Nimeni n-ar câştiga lupta.
Mă duc să mă uşurez.
Salut, omule, l-ai văzut pe Carl în ultima vreme?
E înăuntru cu mama lui.
A venit la mine.
N-ar trebui să-ţi spun nimic, dar ieri a fost în mlaştină
şi a dat peste un zombi înţepenit în noroi.
S-a speriat şi a fugit.
- Acelaşi care l-a omorât pe Dale? - Ăla a fost.
- O să-i zic lui Lori să vorbească cu el. - Ascultă, omule, eu cred că...
Cred că vrea să vorbească cu tatăl lui.
Iar eu vreau să termin chestia cu Randall.
Omule, chestia asta poate să aştepte, bine?
E decizia mea.
Ce zici, dacă aş merge cu Daryl?
Ar fi bine să petrecem nişte timp împreună.
Am nevoie de tine aici.
Nu crezi că o să mă descurc?
- N-am spus asta - Ce vrei să spui?
Ştii ce, fiul tău... mi-a dat ăsta.
Ar trebui să-l înapoiezi lui Daryl, nu-i aşa?
Eliberarea prizonierului... e mai importantă decât Carl.
Ai încercat să apeşi pe acceleraţie, Andrea?
Cred că a stat pe loc prea mult timp.
Trebuie să o apeşi de trei ori...
Şi să răsucesc cheia, ştiu.
Lasă-mă să văd.
Dale mi-a spus că la maşinile astea vechi
contactele ruginesc.
- Şurubelniţă? - Cu cap drept.
În regulă.
Poţi să-mi dai un cablu?
- L-am dezamăgit. - Era mândru de tine.
Poate că nu în acel moment, dar per ansamblu.
Pentru tine e uşor să o spui. Îi acopereai spatele.
Am avut regretele mele, dar cred că ştia cât de mult ţineam la el.
Cred că e de ajuns.
Glenn.
Pun pariu că o să pornească.
Maică-ta mi-a spus că eşti aici.
I-am zis că o să stau de pază. M-am săturat să ajut prin casă.
Ia-l.
Nu e vina ta pentru ce a păţit Dale.
- A murit, tată. - Da.
Da. Se întâmplă cam des.
De asta am nevoie de tine. Gata cu copilăriile.
Aş vrea să fi avut copilăria mea, dar nu se poate.
Oamenii vor muri.
Şi eu voi muri. Mama.
Nu poţi fi niciodată pregătit. Eu încerc să fiu, dar n-am cum.
Acum putem doar evita moartea, fiind cu un pas înaintea ei.
Aş vrea să am ceva mai bun de zis, ceva mai profund.
Tata se pricepea la cuvinte.
Dar sunt obosit, fiule. Te rog, ia-l.
Nu am prea multe săgeţi.
- E arma lui Dale? - Da.
Aş vrea să ştiu unde naiba e a mea.
- Eşti gata? - Da.
- Aduc eu pachetul. - Mersi.
Randy! A sunt guvernatorul. Ai scăpat de belea.
La naiba!
Ia-o pe acolo!
Du-te!
Haide!
Înţeleg. Sunt ultimul om pe care ai vrea să-l vezi acum.
O să te scot de aici, bine?
O să-ţi scot asta ca să respiri, dar vreau să-ţi ţii gura.
Ascultă-mă atent. Auzi? Bine. Să nu faci vreo prostie.
Taci! Ştii unde e grupul tău?
- Nu. Pe bune... - Bine.
Treci încoace! Doar eu te pot scoate viu din pădure.
Auzi? Acum spune-mi, băiete! Unde sunt ai tăi?
Campasem lângă autostradă, la vreo opt kilometri de aici.
- Bine. - Cine ştie dacă mai sunt acolo?
Bun. O să mă duci la ei?
De ce?
Pentru că... m-am săturat de grupul ăsta.
E blestemat. Nu vreau să mă amestec cu ei.
- Asta e tot. - Deci n-o să mă ucizi?
Dacă asta intenţionam, acum erai mort. Haide!
N-ai de ce să mă iei aşa de tare! Suntem în aceeaşi tabără.
O să-ţi placă la noi.
Uneori e cam mare nebunie, dar sunt nişte tipi duri.
O să te integrezi perfect.
Taci şi mergi!
Vorbesc mult când sunt speriat. Nu mă pot abţine.
Am multe pe cap. Nu e vorba de tine.
Nu spun nici că e vorba de mine. Doar că...
- Ce s-a întâmplat? - Randall a dispărut.
Cum? De când a plecat?
- Ce se întâmplă? - E greu de zis.
Cătuşele sunt încă prinse.
- O fi scos mâinile din ele. - E posibil?
- Da, dacă n-ai nimic de pierdut. - Uşa era încuiată pe dinafară.
Rick!
- Ce s-a întâmplat? - E înarmat!
- Mi-a luat arma! - Te simţi bine?
Da. Ticălosul s-a strecurat pe sub nasul meu.
- M-a pocnit în faţă. - Hershel, T-Dog!
Duceţi-i pe toţi în casă. Glenn, Daryl, veniţi cu noi!
- T, îmi trebuie arma aia. - Dă-i drumul.
Nu plănuiam să-l lăsăm să plece?
Da. Departe de aici, nu lângă noi, cu o armă.
Nu vă duceţi acolo. Ştiţi ce se poate întâmpla.
Du-i pe toţi în casă!
Încuiaţi uşile şi staţi la adăpost!
- Hai înapoi în casă! - Bine.
L-am văzut printre copaci, înainte să leşin.
Nu ştiu cât timp a trecut.
Nu putea ajunge departe. E extenuat.
- Şi înarmat. - La fel ca noi.
- Îi poţi da de urmă? - Nu. Nu văd nimic.
Nu avem de ce să-l urmărim.
A luat-o pe acolo. Să-l căutăm câte doi.
Ne despărţim şi-l vânăm. Asta e tot.
Puştiul e uşor ca pana şi cu hainele ude pe el!
Vrei să zici că te-a doborât?
Dacă avea o piatră-n mână, şansele erau egale.
Terminaţi! Tu şi Glenn mergeţi pe flancul drept.
Eu şi Shane o luăm pe cel stâng.
Randall nu e singurul pericol de acolo.
Păziţi-vă reciproc spatele!
Pare făcut praf.
Nu-i nimic. Nu-ţi face griji pentru mine.
N-are rost. Ai o lanternă?
Haide!
Ne-am întors de unde am plecat.
Dacă vrei să faci o chestie, fă-o aşa cum trebuie.
Aici sunt două rânduri de urme.
Shane l-a urmărit mai mult decât a zis.
Pe copacul ăsta e sânge proaspăt.
Uite alte urme!
Merg în acelaşi pas.
Scuze!
Era puţin praf aici, sus.
- Ce vrei să spui? - S-a întâmplat ceva.
Devine ciudat.
Au avut ceva probleme.
Frumos.
- Crezi că-i bine pe aici? - S-ar putea.
- Ţi-a furat arma? - Da.
E şi preferata mea.
O să-şi dorească să-l ucid când o să-l găsesc!
Mergi.
- N-are muşcături. - Vizibile.
Nu, de la asta a murit.
Cum se poate?
- Te-a lovit cu o piatră? - Asta am zis.
În hambar?
Uşa era încuiată când a venit T-Dog.
Am văzut şi eu asta.
Probabil a ieşit printre căpriori.
Aici voiai s-o faci?
E şi ăsta un loc bunicel.
Măcar ai tupeul să-i zici pe nume: crimă.
Crezi că dacă te întorci singur la fermă...
- Fără mine... - Gura!
Crezi că o să creadă ce minciuni o să le torni tu?
Tocmai asta e buba. Nu-i nicio minciună.
Am văzut cum prizonierul te-a împuşcat.
Am fugit după el. I-am rupt gâtul.
N-o să fie uşor, dar Lori şi Carl o să te dea uitării.
Au mai făcut-o. O să fie siliţi s-o facă.
De ce? De ce acum?
Credeam că am rezolvat tot.
Am încercat să ne omorâm între noi.
Ce credeai? Că o să uităm?
Că o să călărim împreună spre apus?
O să mă ucizi cu sânge rece? O să te culci cu nevastă-mea?
O să-mi pui copiii să-ţi zică ţie "tati"? Asta vrei?
Viaţa aia nu va face doi bani. Te cunosc.
Nu vei putea trăi cu gândul ăsta.
Ştii cu ce n-o să pot trăi?
Habar n-ai cu ce trăiesc pe conştiinţă!
Vrei să vorbim despre ce sunt în stare, Rick?
Hai să vedem ce poţi tu! Iată-mă!
Hai! Ridică arma!
- N-o voi face. - Ce s-a întâmplat, Rick?
Parcă nu mai făceai pe "băiatul bun". Nu asta ai zis?
Aici, acum, n-o să lupţi pentru ei?
Sunt un tată mai bun decât tine! Sunt mai bun pentru Lori.
Pentru că sunt mai bărbat decât tine, Rick.
Pentru că sunt aici şi pot lupta pentru ce vreau.
Tu te-ai întors şi ai distrus tot!
Ai o femeie distrusă. Ai un fiu slab.
Habar n-ai cum să îndrepţi lucrurile.
Ridică arma!
Va trebui să ucizi un om neînarmat.
Uită-te la mâna mea. Frumos, uşor...
Aşa se face.
Acum ascultă-mă, Shane.
Mai e cale de întors. Aici nu s-a întâmplat nimic.
O să lăsăm armele
şi o să ne întoarcem pe jos la fermă... împreună.
La Lori. Şi la Carl.
Vom lăsa totul în urmă.
Fii blestemat că mă obligi să fac asta, Shane!
Tu ai făcut-o, nu eu! Tu ne-ai făcut asta!
Tu ai făcut-o, nu eu!
Nu eu!
Ticălosule...
Tati?
Carl.
Ştii... Ar trebui să fii acasă, cu mama ta.
Doar... lasă arma jos.
Nu e aşa cum pare. Te rog.
Aşteaptă!
Subtitrare de Ionuţ666 şi Felixuca www.niftyteam.ro