Din episoadele anterioare.
N-ai vrea să pierzi asta. E un moment istoric pentru Eureka.
Cred c-ar trebui să ne mutăm împreună.
Trebuie să-mi dau seama ce vreau.
O să mă gândesc la tine.
Călătorie.
Drum bun, Jo.
Secvenţa de lansare e iniţiată.
Altcineva controlează lansarea.
Unde au dispărut?
Suntem în cădere necontrolată.
Pregătiţi-vă de impact!
Bine aţi revenit.
Au avut loc multe schimbări de când ai plecat.
- Ea e Jenna. - Mă bucur să te cunosc.
Ai lipsit patru ani, Allie. Jo m-a adus cu picioarele pe pământ.
Jo face parte din viaţa Jennei acum, nu-i pot lua asta.
Îmi pare rău, Allie.
Plânge.
Deoarece crede că totul e real.
A investit emoţional în realitatea la crearea căreia a ajutat.
Cu toţii au făcut-o.
Cele mai mari minţi din Eureka lucrează pentru noi acum,
şi nici nu ştiu asta.
Astraeus şi echipa lipsesc de o lună.
Curând, Eureka va trebui să accepte pierderea.
Între timp, cei mai mari oameni de ştiinţă ai timpului nostru
sunt conectaţi la o lume artificială pe care o controlăm.
N-au idee că ceea ce văd nu e adevărat,
dar ceea ce fac acolo e adevărat.
Şi folositor. În ultima lună au făcut descoperiri în biotehnologie,
inginerie şi armament, şi le vom da acum o problemă de genetică.
- Toate descoperirile ne aparţin. - E impresionant.
- Dar cât poţi susţine asta? - Pe termen nedefinit.
Procesorul fotonic de plasmă face trilioane de ajustări în timp real
ca să păstreze lumea autentică.
Aşa autentică încât un traumatism virtual sever poate duce la un şoc neuronal fatal.
Aceşti oameni sunt inteligenţi, dr. Barlowe.
Dacă încep să se îndoiască de lumea lor,
sau de personajele care sunt cu ei?
De asta am ales să-i punem într-o realitate viitoare.
Dar dacă unul din ei ameninţă cu aducerea la suprafaţă a construcţiei,
vor fi scoşi.
EUREKA Sezonul 5 Episodul 2
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
- Allison, mă auzi? - Trebuie să-i scoatem de acolo.
Ce se întâmplă cu dr. Blake dacă naveta e lansată?
Fără bio-podul care o protejează de schimbări, doar un scaun o poate salva.
- O scot de aici. - Nu te las, e prea periculos.
Concediază-mă!
Jack!
Dacă ajunge în camerele de răcire,
miezul se va închide să nu se supraîncălzească reactorul.
Haide, Jack. Haide.
Pericol. Reactorul se supraîncălzeşte.
Unde eşti?
Ceva?
Nimic nou. Tu?
Am testat de nenumărate ori sistemul, şi nu sunt semne de sabotaj.
O să le găsim. O să ne uităm în continuare.
Unde?
A trecut o lună şi nu avem piste.
E ca şi cum ar fi dispărut fără urmă, Jack.
- Totul lasă urme. - Da.
Când ai mâncat ultima dată?
Nu mi-e foame. O să mă uit pe casete şi...
De ce nu iei o pauză să iei prânzul cu copiii?
Şi ei au nevoie de tine.
Mersi.
Sunt gata, universule.
Luminează-mă.
Loveşte-mă când vrei.
Ar fi trebuit să merg în deşert.
Ar fi trebuit să citeşti semnul.
Nu!
Spunea "Parcare pe plajă."
Ai nevoie de permis.
Sunt la o răscruce în viaţă,
şi ştiu că sună ciudat.
Un prieten mi-a spus să merg în călătorie.
Dacă m-ai lăsa puţin,
de data asta, m-ar ajuta în mod pozitiv.
Da, scuze.
Uite numărul unui taxi.
O zi bună.
Nu iei celularul într-o călătorie, aşa că...
Mulţumesc universule.
Poftim. Brânză la grătar cu fontina şi gouda veche.
Cea mai bună mâncare de alinare de pe planetă.
Dacă mai pot face ceva, să mă anunţi.
Mersi, Vincent.
- Vin pare îngrijorat. - Cu toţii suntem puţin.
Nu vom mai fi când termin scannerul.
M-am gândit că trecerea printr-o gaură
trebuie să producă particule ciudate, nu?
Ce e?
Sunt particule teoretice compuse din cuarcuri ridicate, joase şi ciudate.
E ca şi cum ai răspunde cu o întrebare.
Mai întâi, trebuie să demonstrez că particulele "ciudate" chiar există.
- Va fi greu. - Ţine-o tot aşa...
- Cu ce faci. - Băieţi.
Şefu', putem vorbi puţin?
- Sigur. - E vorba de navă? Ai găsit ceva?
Nu, Kevin, n-am găsit.
Dacă e vorba de mama, vreau să ştiu.
Ce se întâmplă?
Departamentul Apărării
a anulat oficial căutarea navei Astraeus.
Îmi pare extrem de rău.
Nu... nu pot.
Senatoarea Wen spune că a epuizat toate resursele.
Şi cum nu e nicio urmă de Astraeus,
ei cred că şansele de a găsi supravieţuitori
sunt... scăzute.
Jack. Jack, nu-i poţi lăsa să facă asta!
- Kevin... - Nu pot să n-o cauţi!
Kevin! O să vorbim cu senatoarea, da?
Rata RF e iar scăzută. 25.2.
Taie rezoluţia între grilele 15 şi 178.
Am câştigat. Da...
La naiba, te pricepi.
Mersi, şi tu. Te las să câştigi data viitoare.
- Pare amuzant. - Vrei să joci cu câştigătoarea?
Aş vrea, dar trebuie să-ţi răpesc mama puţin.
Următoarea tură de experimente biologice trebuie să vină de pe Astraeus.
Şi după protocoalele ordonate de D.O.D. pentru studiul genetic.
Ne-ar putea lăsa un moment de pauză.
- A fost o sarcină după alta. - Ştiu.
În sfârşit îmi fac timp să revăd datele zborului.
Vei afla de ce mama a lipsit aşa mult?
Mă bucur că m-am întors acum.
Jo, am câştigat.
Bravo.
- Sunt mândră de tine. - E totul în regulă?
Am de ales?
Nu pare real, nu... Tot ce s-a întâmplat?
Nu...
Merg la Astraeus să te ajut.
Grozav, hai.
La revedere, Allison.
E ceva în neregulă?
Nu.
Spune-mi că n-a văzut aia.
- Ce s-a întâmplat aici? - O eroare în timp real.
Pentru că sistemul a fost creat pentru 20 de oameni,
nu 20 plus încă unul.
Dr. Blake a fost un accident fericit.
Prezenţa ei solicită procesorul. N-ar trebui să fie aici.
N-a fost decizia noastră. Urmăm ordinele.
Da, ale unor oameni ce nu înţeleg sistemul ca noi.
N-am autoritatea să deviez de la ele, şi nici tu.
Vreau să mulţumesc tuturor pentru efort.
Ştiu că e greu pentru toţi.
Doamna senatoare Wen! Trebuie să căutaţi în continuare.
Şerifule, n-ai idee ce greu e pentru mine.
Atunci n-o face. Nu anula căutarea.
Am folosit toate resursele avute.
- Sateliţi, sisteme de radar spaţiale... - Şi apreciez tot ce aţi făcut.
Şi dispozitivele astea trebuie să-şi facă iar treaba.
- Şi tu la fel. - Eu îmi fac treaba.
Atunci îl poţi ajuta pe dr. Fung să-şi recupereze echipamentul furat.
Nu-mi pasă de echipamentul lui furat acum.
Ştiu că suferi, aşa că n-o iau personal.
Nu sufăr, caut.
Sper că ai dreptate, şerifule.
dar cred că trebuie să...
Să te pregăteşti pentru cazul în care nu se mai întorc.
E timpul să ne concentrăm din nou asupra acestei lumi.
O zi bună, dnilor.
Da.
- Care e problema? - Când am început să împachetez,
unele din dispozitivele de ascultare spaţială mi-au fost luate din maşină.
Detectoare de particule luate chiar pe strada principală.
Uneori mă întreb unde va ajunge oraşul ăsta.
Cred că ştiu unde sunt.
Nu-mi faci munca mai uşoară, Kev.
Nu încercam. Aveam nevoie de ele, aşa că le-am luat.
Da, o să mă prefac c-ai zis că le-ai împrumutat, şi le vom duce înapoi.
Nu poţi fura echipament secret, Kevin.
Crezi că sunt morţi?
- Kevin... - Nu, instinctul îţi zice că mama e moartă?
Nu. Nu pot crede asta.
Nici eu. Mă laşi să mai fac un lucru?
Da? Ştiu că-i pot găsi.
- Te rog. - Nu aşa.
Împachetează astea. Mergem.
Ce e aici?
Experimente biologice pe care le duceam pe Titan.
- Biologice, adică şobolani? - Da, şobolani, viermi, insecte, reptile.
E un studiu referitor la efectele vântului solar
în organele de reproducere ale iguanelor cu barbă.
Aşa îţi faci cariera.
Kevin vrea o iguana.
Sau voia când era mic.
- Credea că sunt dragoni. - Jenna iubeşte dragonii.
Serios?
Da, i-am citit "Hobitul" anul trecut,
şi m-a pus să citesc partea despre dragon iar şi iar.
Şi apoi se speria şi voia să doarmă în patul nostru.
Iartă-mă.
Nu, nu e nevoie.
Ce e aia?
Pare ceva mare.
Mişcă!
Ce e?
Algoritmul face un ciclu independent, şi n-am niciun control.
Preia controlul.
Jos! Toată lumea jos!
- Ce-a fost asta? - Nu ştiu.
Super! Ador dragonii!
E o eroare serioasă, dle Dekker.
Trebuie să fie o reptilă modificată genetic cu o lungime de 25 cm.
Dar nu ştiu ce e aia.
Serios? Pentru că eu am văzut un dragon.
Programul construieşte realitatea folosind amintirea participantului.
Dar există un algoritm ce filtrează elementele imaginare.
Se pare că nu merge.
Suprasolicităm procesorul.
Putem restarta sarcina genetică
cu alt animal, şi voi şterge creatura.
Nu, deja am făcut prea multe să facem echipajul să se îndoiască.
Creatura trebuie eliminată într-un mod credibil pentru ei.
Sincer, Doug, un dragon?
Dar nu erai aici! Avea gheare şi aripi!
Asta nu schimbă faptul că dragonii sunt creaturi mitice.
Mitic e un alt cuvânt pentru "nedescoperit încă."
Dr. Blake, mă ajuţi să educ un sceptic?
Fargo, şi eu sunt sceptică.
Vorbeam cu Jo despre dragoni, şi deodată apare unul?
- Ai altă explicaţie? - Expunere chimică.
Respiri gaz EA-48
şi-l vezi pe Elvis conducând sania Moşului
trasă de un cârd de dragoni.
Mai întâi ne ocupăm de dragon. Apoi de Elvis.
- A fost doar "pentru o clipă". - Da.
O să fac câteva teste. Pa.
- Te simţi bine? - Da, sunt bine.
Mă simt puţin nebună, dar altfel super.
- O să-i dăm de urmă, orice ar fi. - Poţi da de urma unei halucinaţii?
Atât de bun sunt. Jo e la G.D. să ia arme.
- Stai, îl ucidem? - Dacă trebuie.
Trebuie să-l oprim să zboare deasupra aeroportului din Portland.
- Apoi îl capturăm. - Ai tranchilizante pentru dragoni?
Putem folosi o plasă de particule supersimetrice.
O cuşcă experimentală făcută din corzi subatomice.
Nimeni n-a făcut una care să ţină mai mult de o milisecundă.
O să-l sun pe Zane.
Mă gândeam la câteva lucruri care să depăşească potenţialul Yukawa.
Merită încercat! Măcar până-l ucidem.
Trebuie să îndreptăm nebunia.
Nebunia îi poate inspira
să creeze o plasă de particule supersimetrici,
ceea ce ar fi o dezvoltare extraordinară.
- Voi cere instrucţiuni. - Nu, fă ceea ce spun.
Foloseşte Carter NPC şi fă-i să îndeplinească sarcina.
Da. Pune-l pe Zane să te ajute.
Da!
Vrei să facem o plimbare în pădure?
Dar orice e chestia asta, ai văzut-o şi mi-ai fi de folos.
Pari obosită.
Şi frumoasă.
Mă ajuţi cu crio-modulul de fosfor?
Nu pot. Am de verificat tone de informaţii telemetrice de pe Astraeus.
De ce?
Pentru că sunt căpitanul, Henry. Era misiunea mea şi am întrebări.
Grace, ştii răspunsul. L-am găsit.
După investigaţia de un an, a fost un accident, un cip defect.
A fost... un accident.
Trebuie să mă întorc la asta.
Eşti sigură?... Tu pierzi.
286 dolari.
Mulţumesc, universule.
Jo... ce ai făcut?
Bună, tată.
Scuză-mă!
- Ce naiba faci? - Bună. Scuze.
Am fost... Am locuit aici...
- Când eram mică. - Eşti Lupo?
Da, cred că am un mesaj pentru tine.
- Stai aici. - În sfârşit, universul are să-mi zică ceva.
Ciudat că asta vine de la ea.
- Care e mesajul? - Sunt toate de la acelaşi tip.
Carter.
Spune-i să nu mă mai sune.
- Carter? - Da, spune că e o urgenţă.
N-ai celular?
Nu iei telefonul în călătorie.
Nu ştiu ce să fac. Vreau să fiu optimist,
dar nu vreau să le dau speranţe false copiilor.
- Poftim. - Da, ştiu.
- Mersi. - E greu, nu?
Nici nu vreau să-i dezamăgesc.
Sigur.
Îmi pare rău.
Sunt uimit de ce a făcut Kevin.
- Da, furtul e impresionat. - E mai mult decât genial.
A creat un detector de particule "ciudate".
Particulele de care vorbea.
Dispozitivul ar putea fi destul de sensibil să preia semnătura energiei lor.
- Ce vrei să spui? - Poţi vedea drumul urmat de navă.
Sunt şanse mici. Unda putea să fi dispărut.
- N-avem mult timp. - Kevin, vii puţin?
Mi-am făcut temele şi am făcut curat, dar n-o să-mi cer scuze.
Nu, Kevin, doar...
De ce ai nevoie să termini asta?
Vorbeşti serios?
Poftim. Sper că te ajută.
Mi-a scăpat ceva?
Când s-a aflat ce pui la cale, voiau să ajute.
- E uimitor. - Da.
Avem cam tot. Am nevoie de un puls matrice.
John, tu-mi spui ce e şi eu mă ocup de asta.
Măreşte frecvenţele găsite în antenele mari.
Cred că ştiu unde găsesc aşa ceva.
Dar voi avea nevoie de ajutor cu paza.
Andy! Exact pe cine căutam.
Mersi, şefu'. E emoţionant pentru un robot.
Cred c-am nevoie de ajutorul tău la ceva.
E vorba de construcţia unui detector de particule din echipament furat?
- De ce spui asta? - Am văzut fluxul de dispozitive.
O să fac arestări în masă mai târziu.
Cred că trebuie să uiţi un timp că eşti ajutor de şerif.
Eu nu uit nimic, şerifule.
Îţi pot spune ce şosete ai purtat zilnic de la activarea mea.
Lasă.
Ignoră.
Trebuie să împrumutăm o ultimă piesă.
Pare periculos ca o conspiraţie pentru comiterea unei infracţiuni.
Aşa e, şi e la fel de periculoasă.
Asta e poate ultima noastră şansă să găsim echipa de pe Astraeus.
Ce zici?
Dacă S.A.R.A.H. mea ar fi acolo,
aş face orice s-o recuperez.
Sigur.
Ce crezi c-am căuta? Dacă e vorba de aşa ceva.
Astraeus are mii de experimente genetice.
Nu ştiu ce mutaţii s-ar produce.
Dacă e o şopârlă, cât de mare ar fi? Cât de mare s-ar face?
Şopârlele monitor pot ajunge la 3 m.
E tare...
- N-am mai făcut asta de mult timp. - Să dăm de urma unui dragon?
Da, ceva aşa nebunesc.
- Mi-a lipsit. - Nu spune asta.
Nu crezi că e şi aşa destul de greu?
Iartă-mă.
Ce? Ce e?
- Bună. - Ce faci aici?
Căut ceea ce aţi văzut.
Ceea ce sigur n-a fost un dragon.
Holly, unde te duci?
- Vedeţi şi voi asta? - Da.
-Sfinte Stromboli. - Holly, îndepărtează-te de dragon.
Jo? Jo, l-am prins. Holly.
Ţi-am spus.
- Nu, dar Holly, nu... - Holly, Holly...
Nu-ţi face griji, nu e real.
Holly!
Te simţi bine?
- Îmi pare rău că doare. - Da. Nu e tare?
Nu se ştie ce bacterie de-a dragonilor are chestia aia sub unghii.
Doug, hai să privim asta logic. "A"... mă doare mâna rău.
"B"... doare pentru c-am fost zgâriată de un dragon.
"C"... dragonii nu există. În concluzie...
În concluzie ce?
Nu ştiu, de asta e aşa tare.
O să te las să termini,
o să-ţi fac o injecţie cu antibiotice cu spectru larg,
şi apoi poţi pleca de aici.
Cum de e asta tare?
Holly are o privire unică asupra lumii.
Dar amândouă aţi văzut ceva înainte să dispară în pădure?
Da, a dispărut pentru o clipă.
Şopârlele îşi pot schimba culoarea.
- Nu? Chestia aia de camuflaj? - Da, colorit criptic.
N-a fost deloc aşa.
Amândoi aţi fost pe Astraeus.
Putea saltul F.T.L. să facă aşa ceva?
Recunoaşterea vizuală
implică o mare parte a fluxului ventral al creierului.
E o structură delicată. E posibil.
De când ştii aşa multe despre neuroştiinţă?
Cursuri serale!
O să văd ce face Zane.
- Aproape a terminat... "cuşca" dragonului. - Plasă de particule supersimetrice.
Exact.
- Holly? - E... bine.
Se va vindeca într-o săptămână sau două.
Şi vei trece "atac al unui dragon"
în raportul misiunii.
Allison.
Ai idee de ce Henry n-ar vrea să văd rapoartele lansării?
Nu, e treaba ta. Tu eşti căpitanul.
Nu, ştiu. Am simţit că nu vrea să-mi bag nasul.
Serios?
Henry e probabil unul din cei mai curioşi oameni pe care i-am întâlnit.
Îi plac misterele mai mult ca oricui.
Pentru Holly.
Chiar căutăm un dragon?
Nu ştiu ce ar spune Holly, dar după mine, dacă ceva te răneşte, e real.
E aşa captivant! Care e planul, şefu'?
Ce vrem e în clădirea aia.
Aşa că intri şi iei matricea.
- Eu stau de pază. - Grozav.
Problema e că masivele câmpuri electrice din clădire
îmi pot dezactiva C.P.U.-ul, aşa că mai bine mergi tu.
Super.
- Bine. - Şefu'.
Senzorii mei citesc 6.700 MW în clădire.
- Urează-mă noroc. - Stai.
Noroc, şefu'.
Unde eşti?
Unde?
Fii cuminte.
Bingo.
Stai pe loc!
Cine eşti?
Ajutorul de şerif Andy. Poliţia locală.
- Haide, Andy. Calmează-te. - Ai depăşit limitele.
Doar personalul militar are voie. Ordinele senatoarei Wen.
Mi-a scăpat memo-ul? Scuze, greşeala mea.
- Bine lucrat. - Îmi spui ce faci mai exact aici?
Sigur. Eu şi şeriful suntem aici în misiune
să vă furăm matricea.
Sigur.
E amuzant. Dar nu poţi rămâne aici.
- Aşa că te rog. - Da, înţeleg.
Mă întorc la maşina mea.
- Bravo, Andy. - Pa, băieţi.
Henry duce matricea, iar Kevin aproape a terminat asamblarea.
- Le-ar fi de ajutor lumină şi cafea. - Grozav, asta le putem da.
Parcă am fi Butch şi Sundance.
Doar că Sundance aproape ne-a dat de gol cu nestăpânirea lui în a spune adevărul.
Poate nu iau o considerare o viaţă de infractor.
Voiam să-ţi dau acelaşi sfat.
- Doamna senatoare Wen, ce mai faceţi? - Mai bine ca voi doi.
- Unde e matricea? - De fapt...
Atunci nu-mi daţi de ales.
Arestează-i.
Ieri slujeam legea. Azi...
Sunt puşcăriaş. Infractor. Ocnaş.
Am făcut ce trebuia.
Kevin şi Henry vor găsi nava.
Cum?
Căutăm de săptămâni şi n-am văzut nimic.
O să continuăm să căutăm.
Ne uităm în spaţiu, şefu'. În spaţiu.
Ai idee ce mare e spaţiul?
E ca şi cum ai căuta acul în carul cu fân, când carul e la 28 miliarde de ani lumină.
Ce ar trebui să facem? Să ne dăm bătuţi?
Să merg acasă să le spun copiilor că mama lor a dispărut?
Ascultă, şefu'.
Trebuie să fie o clipă când îţi pierzi speranţa,
când uiţi ce e aici sus...
Şi te concentrezi asupra lumii de jos.
De jos.
Nu simt tristeţe sau disperare în vocea ta, şefu'.
Aici jos... Doar aici n-am căutat.
Jos... trebuie să plecăm de aici. Andy, Andy! Rupe barele!
Sunt întărite cu nanotuburi de carbon. N-o să le pot rupe.
Atunci facem altceva.
- Sapă, robot, sapă! - Să sap?
Nu e o imagine frumoasă?
Vă las câteva săptămâni şi ajungeţi după bare.
- Mi-e aşa ruşine. - Ai primit mesajele mele.
Da, le-am primit.
- Vă pot ajuta? - Da, e un paznic afară...
Da, am vorbit şi momentan
trage un pui de somn...
- Mergem? - Da, după tine.
- Hai să mergem. - Mă bucur să te văd.
- Şi eu. Ce naiba se întâmplă? - De unde să încep?
Arată bine aici. Cum te descurci, Kev?
- Gata. - Să începem.
Începem.
- Ar trebui să primim ceva. - Da.
E prea târziu.
- Particulele s-au degradat. - Am putea ajusta frecvenţa.
Henry!
- Ne uităm în carul greşit! - Jo, te-ai întors.
Da, la timp să-i scot din închisoare.
În tot timpul ăsta ne-am gândit că a mers în spaţiu.
- Dacă nava a aterizat aici? - Nu se putea.
Fără un oscilator de bozon care să absoarbă impactul, s-ar fi vaporizat.
- Dacă nu era cineva să o prindă. - Şi-au construit propriul bozon?
Ne gândeam la sabotaj.
- Dacă a fost furt? - Merită încercat.
- Nu? - Hai să verificăm mai întâi.
Bine.
Analizează.
Te rog, te rog, te rog.
- Dumnezeule! - Asta e! Aici e!
Cu toată forţa acelui val, nu sunt prea departe,
putem triangula locaţia exactă.
Bună dimineaţa, tuturor.
Furt, atac, acum evadare.
Ce ai făcut, şerifule?
Am găsit nava Astraeus. Şi poate echipajul.
Asta e urma.
E posibil?
Ori ne ajuţi, ori ne împuşti...
Noi mergem după urme.
- Sergent, mergi cu ei. - Da, doamnă.
- O să cer întăriri. - Să mergem!
- Ceva? - Nu.
- Zane, ce rază are? - Poate 30 m.
Presupun, având în vedere că am construit-o acum o oră.
- Poate nu merge deloc. - Am încredere.
Are încredere.
Chestia asta e mare şi oribilă?
- Da, 4,5 m lungime. - Bun.
Sper să iasă să-i ucidă pe amândoi.
Asta mă face ticălos?
Dat fiind circumstanţele, aş zice că e normal.
Dar tu?
- Ce? - Eu şi Jo nu eram un cuplu.
Dar tu şi Carter... sunteţi îndrăgostiţi.
Merită să lupţi pentru asta, nu?
Jos.
- Acum, Jo. - Nu încă.
Dar acum?
Frumos.
Bine tras, Jo.
Floare la ureche.
O plasă supersimetrică de particule cu un lansator portabil.
- E incredibil. - Acesta e Zane Donovan.
Descarcă datele şi fă un prototip.
Va fi foarte încântată.
Da? De cât timp?
Mişcă!
Hai, hai! Atenţie!
- Haide! - Unde?
- În spate de tot! - Securizaţi zona.
- Da, doamnă. - Cercetaţi!
- Carter. - Da.
Am venit prea târziu.
- Ce le fac? - Nu ştiu.
Astraeus a fost aici în tot timpul acesta.
- Bine lucrat, şerifule. - Nu destul de bine.
Avem implicate toate agenţiile guvernamentale în căutare.
Dar de ce să laşi nava şi să iei echipajul?
- Exact. - Nu ştiu.
Dar îţi promit că-i vom găsi.
Te simţi bine, Kev? N-ai renunţat să speri.
Şi măcar ştim că mama ta e aici, nu?
Eram aşa aproape.
Ştiu.
- Au plecat în grabă. - Da.
Parcă ştiau că venim.
Trebuie să ajungem la G.D.
Poftim.
Mulţumesc. Ce face Jo?
E indestructibilă. O altă zi, un alt dragon.
Vom face o scanare biologică şi genetică,
să aflăm de unde a venit chestia asta.
Da, îţi va spune de ce a dispărut în faţa ta?
Nu ştiu. Poate.
Orice am văzut eu şi Holly, nu va schimba ce e în camion.
Da.
E greu de crezut.
Va trebui să învăţăm să acceptăm realitatea, Carter.
Oricât de greu e.
Da.
Vreau ca fiecare experiment de pe Astraeus reverificat.
Luaţi precauţii de securitate şi de biohazard.
Da, doamnă.
Căpitane. Cum merge?
Chestia asta se ascundea pe nava mea.
Vreau să mă asigur că nu avem pasageri clandestini.
Mai întâi, vreau să te scot la micul dejun.
E drăguţ, dar mai am de verificat multe filmări de la lansare.
D.O.D.-ul a venit de dimineaţă, şi au luat toate dosarele.
Ce?
Se pare că erau strict secrete.
Nimeni nu e în pericol. Nu erau catalogate cum trebuie.
Nu pot vedea datele lansării propriei mele nave?
Se pare că nu. Scuze. Dar poate că e un lucru bun.
Pentru că te pot scoate la micul dejun.
Mergem?
Eşti aici să te bucuri?
Normal, pentru că am dovada unui dragon acum.
Dar trebuie să recunoşti că pare puţin imposibil.
Imposibil?
Imposibilul e dus chiar acum într-un habitat biologic.
Bine, Doug. Ai terminat?
- Nu până n-o spui. - Ce?
"Îmi pare rău, Doug. Aveai dreptate, iar eu greşesc."
Nu mai vrei să faci sex niciodată, nu?
Nu, vorbim mai târziu?
Te iubesc.
N-ar trebui să investigăm locul în care au ajuns?
Sunt mai interesat de locul unde a început.
Jack, ai privit filmările de mii de ori.
Da, dar mi-am dat seama de ceva.
În tot timpul ăsta, căutam în locul greşit.
Vrei să ştii de unde au aflat că venim?
Pentru că i-am spus ei.
- Dumnezeule. - Holly. Te simţi bine?
Vezi ceva pe braţul meu?
Da, eşti rănită.
Da, zgâriată de un dragon,
o creatură mitologică, apoi am văzut c-a dispărut asta.
- Te ducem la infirmerie. - Poate.
Poate, pentru că asta ar fi un răspuns logic la toate astea.
Poate am halucinaţii, ce ar putea fi date de multe.
Schizofrenie, desigur, sau tumoră, sau dependenţă de cocaină,
sau epilepsie.
- Da, nu cred... - Puţin probabil.
Sau poate fi un fel de infecţie. Malaria sau lupusul pot da halucinaţii.
- Adevărat. - Sau poate visez.
Pot fi într-un ciclu de vise NREM.
O să vorbeşti cu Allison. Da?
Allison. Allison a văzut dragonul dispărând.
- Da, aşa e. - Dumnezeule, n-a dispărut.
A fost şters, ca zgârieturile de pe braţul meu.
Sunt erori ale procesorului.
Ca un joc de computer ce o ia razna. Stai.
Poate suntem cu toţii în interiorul unei construcţii avansate computerizate
ce doar pare a fi lumea reală, şi noi nici nu ne dăm seama.
Holly.
Îmi pare atât de rău c-ai zis asta.
Ce faci? O omori.
- E periculoasă. Ştii asta. - Dr. Martin e genială.
De asta am răpit-o. Nu poţi face asta.
Beverly, ar trebui să fii mândră.
Ar trebui să-ţi aminteşti în faţa cui răspunzi.
Ai spus că 21 e o problemă. Acum ai 20.
Înapoi la lucru.
Vă rog, scăpaţi de dr. Martin.
- Cu respect şi sigur. - Da, dnă senatoare.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro