Delenn ?
Da.
- Te simţi bine ? - Da. Tocmai...
Tocmai mi-am amintit că am nevoie de nişte acte importante din apartament
pentru întâlnirea de mâine a Consiliului.
La ora asta ?
Oricum nu puteam să dorm, aşa că vreau doar să mă asigur că ştiu unde sunt.
- Eşti sigură ? - Da.
Culcă-te la loc. Mă întorc imediat.
- Mă aşteptai ? - Nu prea cred.
E doar din cauză că nu mă cunoşti.
Nu cred că te-am mai văzut pe aici înainte.
Lasă-mă să-ţi iau ceva de băut.
Nu, mulţumesc.
Ai nişte ochi cu adevărat frumoşi.
Mă întreb cum arăţi în rest pe sub toate alea.
Pare un păcat să te ascunzi.
O să te rog politicos să pleci, dar o să te rog o singură dată.
Bun. Asta ne va scuti să pierdem timpul mai târziu.
Uite ce e, dulceaţă, rămân aici pentru mult timp.
Oişnuieşte-te. Chiar dacă îţi place sau nu,
sunt chipul lângă care te vei trezi dimineaţă, înţelegi ?
Aşa e mai bine.
Vezi ?
Da.
Mi-ai rupt degetul !
Adevărat, dar încă mai ai alte nouă, pentru moment.
Întoarce-te aici !
Începeam să mă întreb dacă o să mai ajungi, Lennier.
Ţi-am spus că nu te-aş părăsi niciodată,
că voi fi aici atunci când vei avea nevoie.
Spune-mi ce vrei să fac şi voi face, oricât m-ar costa.
Şi aşa a început.
- E un gol în mintea ta. - Ce doreşti ?
Nimeni de aici nu e exact ce pare.
Nimic nu mai e la fel.
Comandantul Sinclair a fost detaşat în altă parte.
De ce să nu elimini întreaga lume Narn ?
Am văzut o mână uriaşă întinzându-se dintre stele.
Cine eşti ?
Preşedintele Clark a semnat un decret prin care instituie legea marţială.
- Tu eşti Cel Dintâi care a fost. - Dacă mergi pe Z'Ha'Dum, vei muri.
De ce eşti aici ? Mai ai ceva de valoare pentru care merită să trăieşti ?
Mă gândesc la oraşul meu frumos în flăcări.
Giganţi pe terenul de joc. Plecaţi din galaxia noastră !
Am venit aici să îl arestăm pe Preşedintele Clark.
SEZONUL 5 - EPISODUL 14: "MEDITAŢII PE MARGINEA ABISULUI"
Delenn, nu înţeleg de ce ai vrut să mă vezi între patru ochi aici.
Puteam să ne întâlnim în apartamentul tău sau în Camera Consiliului...
Cineva te-ar fi văzut şi ar fi pus întrebări despre tine.
Trebuie să fim discreţi.
N-am putut risca nici măcar o transmisie codată.
Sheridan ştie ?
El e probabil motivul cel mai important pentru care întâlnirea e doar între noi doi.
Delenn,
ce doreşti de la mine ?
Ajutorul tău.
Ca urmare a unei călătorii pe planeta-mamă Drazi,
domnul Garibaldi s-a întors cu câteva motive convingătoare care ne fac să credem
că Centauri se află în spatele recentelor atacuri împotriva rutelor de navigaţie
folosite de celelalte lumi ale Alianţei.
- Păi atunci, luaţi atitudine. - Am zis că avem motive să credem, nu dovezi.
Nu putem să ne afirmăm public suspiciunile, până nu vom putea să dovedim implicarea lor.
Mulţi dintre Rangeri patrulează rutele de navigaţie,
însă niciunul dintre ei nu are experienţa ta sau a mea cu Centauri.
Aşa că am nevoie de tine în patrulă dealungul graniţei Centauri,
să fii atent la orice lucru suspect.
Tu ştii cum gândesc ei şi cum luptă.
Dacă cineva ne poate obţine dovada, acela eşti tu.
Dar de ce nu i-ai spus lui Sheridan ?
De la moartea lui Marcus,
şi ţinând cont de pericolul implicat,
cred că John ar ezita să trimită pe cineva apropiat mie într-o misiune ca asta.
Ca prieten al tău, el ar dori să te protejeze.
Ca soţ al meu, el e nevoit să mă protejeze
împotriva oricărui lucru rău care ţi s-ar putea întâmpla.
Cred, cu tot respectul, că nu te cunoaşte aşa cum ar trebui.
Mă cunoaşte.
Dar mă şi iubeşte.
Şi, câteodată, una stă în calea celeilalte.
Da, bănuiesc că e posibil.
Ce ai păţit aici ?
Un accident, în timp ce mă antrenam în luptă corp-la-corp
cu unul din noii recruţi Drazi.
Mai rapid decât am crezut.
Am auzit că te antrenezi mai intens decât ar trebui.
Ar fi cazul...
Ar fi cazul s-o iei mai uşor.
Dacă nu aş fi muncit din greu să fiu pregătit,
m-ai mai fi chemat acum pentru asta ?
Acestea sunt instrucţiunile tale.
Te vei îmbarca la bordul White Star 27 ca membru al echipajului.
Nava e deja aici, te aşteaptă. Nu i-am spus căpitanului care e misiunea ta.
Ştie doar că tu şi ceilalţi vă veţi antrena pentru luptă în spaţiu
în zone de lângă graniţa Centauri.
Cum afli ceva, te întorci imediat.
Am înţeles.
Acum ar trebui să mă prezint pe navă, ca să putem pleca.
Nu trebuie să te grăbeşti, Lennier.
Putem să mai stăm puţin de vorbă. E încă devreme.
Nu te-am mai văzut de la...
De la Ziua Morţilor Brakiri.
Nu.
Nu ar fi înţelept.
Delenn,
în timpul Zilei Morţilor,
Morden...
a venit la mine.
Şi mi-a spus...
Mi-a spus că într-o zi
îi voi trăda pe Rangeri.
Lennier,
nu mă pot gândi la nimic care te-ar face să-i trădezi pe Anla'shok.
Nici eu.
O zi bună, Delenn.
Da.
Vir ?
- Ajută-mă, te rog. - Bine, bine. Nu te mişca.
O să te ajut. Uşor, uşor, uşor.
- Degetul, degetul. - Mărite Creator, ce sunt toate astea ?
Strângem provizii pentru sfârşitul Universului ?
Nu, nu, nu, nu.
O secundă.
Ai fost plecat mult timp.
Iar acum te-ai întors şi nu era nimic proaspăt.
Aşa că m-am gândit să mă aprovizionez pentru o vreme.
Nimic proaspăt ? Ce ai mâncat cât timp am fost plecat ?
Păi, am...
Adică, evident, avem destule...
Am mâncat la McBari's.
McBari's ? Oh, e localul ăla nou din Sectorul Maro
...cu acele aurii...? - Cranii aurii, da.
Vir, nu suntem echipaţi fiziologic să suportăm mâncarea de fast-food.
Ştiu, ştiu. Dar mă simt atât de bine să cobor acolo !
Dacă mă gândesc mai bine, nu e chiar aşa de plăcut...
Ei bine, va trebui să schimbi obiceiul ăsta.
Nu se poate ca cineva cu poziţia ta să mănânce la McBari's, nu-i aşa ?
Da, dar...
Ce poziţie ?
Am dat o atenţie considerabilă acestei chestiuni
şi am hotărât să...
De unde ai cumpărat asta ?
De la un vânzător Drazi din Zocalo.
Îmi pare rău, Vir, nu am vrut să mă aşez pe proviziile tale.
Nici măcar nu le-am văzut.
Ar trebui să fii mai atent unde pui lucrurile, pe viitor.
Ai dreptate, Londo. Am greşit. A fost o greşeală prostească.
Acum, lucrul pe care trebuie să-l ţii minte despre Drazi
e că sunt un popor foarte nesigur,
dar au şi de ce să fie atât de nesiguri.
Ştiai că femelele din specia lor
s-ar împerechea bucuroase cu orice altă specie din Univers,
doar ca să evite masculii din rasa lor ?
Soţia ambasadorului Drazi, de exemplu.
După ce a petrecut o după-amiază plină de pasiune împreună cu ea,
ambasadorul de pe Gaim mi-a povestit cele mai uimitoare istorii.
Da, ştii că într-o zi el chiar a...
Poftim.
Să fiarbă toată ziua în privinţa asta.
De ce ar trage cu urechea la noi ?
Vreau să zic, suntem împreună în Alianţă. Ce au păţit ?
E vorba de politică, Vir. N-o lua niciodată în nume personal.
Acum, unde rămăsesem ? Oh, da, bineînţeles. La poziţia ta.
Aşa cum ştii, Vir, curând voi fi Împărat.
Ca parte a acestei schimbări, trebuie să-mi numesc un înlocuitor.
Tu nu eşti încă foarte pregătit,
însă sunt sigur că vei fi, atunci când voi pleca de aici.
Da, Vir, am hotărât ca, după ce voi pleca,
noul ambasador pe Babylon 5...
să fii tu.
Relevmentul White Star la 116 grade.
Domnule ?
Anla'shok Lennier, prezent la datorie.
Căpitan Enrique Montoya. Mă bucur să te avem la bord.
Delenn mi-a spus că ai mai fost în situaţii de luptă.
Aşa este. M-am ocupat de arme şi navigaţie
în timpul Războiului Umbrelor, sub comanda lui Delenn şi Sheridan.
Ei bine, o companie foarte măgulitoare.
Nu ştiu ce aş putea să te învăţ eu şi ei doi să nu o fi făcut deja.
Dar o să încerc să găsesc ceva.
Pe de altă parte, eşti încă un cadet. Trebuie să te tratez la fel ca pe ceilalţi.
Înţeleg.
Findell. El este Lennier. Tocmai s-a alăturat echipajului.
Lennier, acesta e Findell, alt cadet transferat pe "Maria".
"Maria" ?
Oficial e White Star 27, dar ce fel de nume este ăsta pentru o navă ?
Nu-l vei găsi în nici o înregistrare, însă în ceea ce mă priveşte
este "Maria", după numele surorii mele.
Şi ea unde este ?
La Dumnezeu.
Cred că am pus o întrebare indiscretă.
Nu. Căpitanul nu crede în întrebări indiscrete.
El e de părere că singura cale de a afla informaţii pertinente
e să pui întrebări impertinente.
Atunci, probabil că mi-am găsit, în fine, un cămin.
Toată lumea, pregătiţi-vă de salt.
Iniţiez matricea de hiperspaţiu.
Programez secvenţa de activare a porţii de salt.
Activarea porţii de salt la ordinul dumneavoastră, domnule Căpitan.
Veşti bune. Tocmai m-am ciocnit cu Dr. Franklin pe drum încoace.
Mi-a spus că noua mea proteză oculară e în sfârşit gata.
Măcar voi avea o pereche care se potriveşte.
Nu ştiţi cum e să te priveşti în oglindă
şi să-l vezi pe ăsta holbându-se la tine.
Atunci să nu-l lăsăm pe niciunul din voi să aştepte.
- Domnule ambasador. - Domnule preşedinte, noaptea trecută
principalele noastre rute de navigaţie au fost atacate iar de forţe necunoscute.
Necunoscute nouă, cel puţin.
Avem motive să credem că ştiţi cine se află în spatele acestor atacuri.
Investigaţiile noastre sunt încă în curs de desfăşurare.
Avem câteva piste promiţătoare,
însă nu putem da încă nici o informaţie până nu vom obţine nişte concluzii clare.
Dar mă întreb totuşi dacă aceste piste duc către cineva apropiat dumneavoastră.
Către un aliat. Poate către cineva din Consiliul Consultativ al Alianţei.
O rasă importantă, de a cărei putere aveţi nevoie pentru a menţine Alianţa unită.
Centauri, să zicem.
Mă întreb dacă aţi mai fi atât de grăbiţi să-i demascaţi.
Vă apreciez sinceritatea, domnule ambasador.
Dar, dacă vom avea o dovadă clară despre ce rasă se află în spatele acestor atacuri,
o vom dezvălui, oriunde ar duce urmele.
Am avut răbdare cu dumneavoastră în trecut, domnule ambasador.
Acum nu vă cerem decât să aveţi şi dumneavoastră răbdare cu noi.
Vom avea răbdare,
pentru că ne-o cereţi dumneavoastră.
Dar...
amintiţi-vă promisiunea,
odată ce dovada va fi făcută publică,
veţi sprijini orice acţiune ar decide lumile Alianţei.
- Ne vom aminti. - Bine, pentru că eu...
Bun. Speram să dau peste tine aici.
Londo, e o întâlnire privată...
Republica Centauri e membră a Consiliului Consultativ.
E vreun motiv pentru care am fost excluşi de la această întrunire ?
Domnule ambasador, ce mai face soţia dumneavoastră ?
Nu e prea extenuată, sper.
- Londo... - Nu, e în regulă. Nu sunt ofensat.
Am trecut pe aici doar ca să vă spun că cineva e teribil de incapabil.
Oricine ar fi cel care a plantat microfoane în apartamentul meu azi-dimineaţă.
Ideea în sine e caraghioasă,
absurdă, chiar imbecilă.
Nu sunteţi de aceeaşi părere, domnule ambasador ?
Vroiam doar să vă avertizez pe restul,
în caz că cineva mai încearcă din nou ceva la fel de prostesc.
O zi bună tuturor. În special dumneavoastră, domnule ambasador.
Precum şi minunatei, superbei dumneavoastră soţii.
Obţineţi dovada aceea.
Şi amintiţi-vă promisiunea, domnule Preşedinte.
Vă vom obliga să o faceţi.
Lennier, căpitanul m-a trimis să te caut.
Vrea să luăm navetele de luptă şi să cercetăm zona,
imediat ce ieşim din hiperspaţiu.
Căutăm ceva anume ?
Nu. Cel puţin, nu mi-a spus.
Rareori dezvăluie frânturi importante de informaţie ca asta.
E frustrant.
Este, cred, felul oamenilor de a face lucrurile.
Încearcă să încurajeze iniţiativa,
ca să putem reacţiona mai bine la schimbările bruşte de situaţie.
Propriile noastre tehnici tind să fie...
rigide.
Dar au funcţionat în ultimele mii de ani,
aşa că nu văd nici un motiv pentru care acum ar trebui să le schimbăm.
Acum câteva mii de ani nu aveam nave spaţiale.
Ar fi trebuit să rămânem acasă şi să pretindem ca ele nu există ?
Findell, eu am avut contacte considerabile cu oamenii.
Dacă e mai dificil pentru tine, poate că aş putea să te ajut.
Sunt în regulă, mulţumesc.
Acum vino.
Vom face saltul înapoi în spaţiul normal în orice moment.
Acum stai liniştit. Nu te mişca.
Aşa. Lasă-mă să scot ăsta de aici.
Asta e.
Gata.
Îmi pare rău că a durat atât să-ţi fac noul ochi, G'Kar.
Nu-i nimic.
Tot ce contează e că e aici.
Ştii ce, apropo,
ţi-am citit cartea. În fine, atât cât am putut.
E dificil de tradus.
De fapt, e chiar foarte bună.
Mulţumesc.
N-ar fi trebuit să apară decât după moartea mea.
Găsesc că toată treaba asta e mai degrabă stânjenitoare.
De ce ? Nu ar trebui.
E o carte bună.
Aduce câteva idei interesante.
Totuşi am o întrebare.
Fiecare copie pare să aibă o pată circulară la pagina 83.
Toate cărţile noastre sfinte sunt reproduse exact cum au fost scrise.
Linie cu linie, cuvânt cu cuvânt, inclusiv defectele din hârtie.
Pata circulară e o pată de cafea lăsată de domnul Garibaldi.
Când i-am arătat-o, mi-a spus că e cea mai bună parte a cărţii.
Ce te-a făcut să o citeşti ?
Ar trebui să se potrivească.
Păi, eu sunt Fundaţionist.
Iar ideea din spatele Fundaţiei
e să ne întoarcem la rădăcinile tuturor religiilor terestre,
să trecem dincolo de doctrine,
până în chiar esenţa fiecărui sistem de credinţă
şi să găsim ce au ele în comun.
Au mult mai multe în comun decât crezi.
Doar atunci când politica, banii
şi naţionalismul au intervenit, lucrurile astea au luat-o puţin razna.
Gata.
Cum e ?
E perfect. E absolut perfect.
Nu ştiu cum să-ţi mulţumesc.
Eu ştiu.
Am înţeles că discuţi săptămânal cu oamenii tăi
despre ce scrie în Cartea lui G'Kar.
Eu vorbesc. Ei pun întrebări. Dar nu cred că se rezolvă ceva.
Aş dori să vin să particip şi eu, dacă nu te superi.
Cum doreşti.
Mi-ai redat vederea.
Măcar atât pot să fac în schimb, să-ţi împărtăşesc puţin din tulburările mele.
Îţi mulţumesc încă odată.
Lennier, Findell, suntem pe poziţie. Sunteţi gata de plecare ?
Confirm.
Şi eu sunt gata, domnule Căpitan.
Foarte bine.
Lansaţi.
Verific sistemele.
Toate sistemele sunt funcţionale.
Armele sunt complet încărcate.
Modul invizibil e pornit.
Atmosfera e...
Findell,
ţi-ai verificat atmosfera înainte de lansare ?
- Da. - Şi eu.
Dar înregistrările s-au modificat.
Ale mele arată 15 % capacitate, puţin peste o oră de aer rămas.
La fel şi ale mele.
Ceva nu e în regulă.
Ar trebui să ne întoarcem pe navă.
Lennier, White Star !
Ne-au abandonat.
Poate că au primit un mesaj de urgenţă,
un semnal S.O.S. sau veşti despre atacarea uneia din rutele de navigaţie din apropiere.
Lennier, mai avem aer pentru mai puţin de o oră.
Da.
Şi cea mai apropiată planetă locuibilă e la trei zile distanţă.
Aşa că, dacă nu se întorc aici curând,
suntem morţi.
Findell ?
- Eşti încă acolo ? - Încă aici.
Unde au plecat, Lennier ?
Nu ştiu.
Tot ce ştiu e că mai avem aer pentru mai puţin de o oră.
Findell, ai trecut prin instrucţiunile lui Turval în privinţa meditaţiei ?
- Da, dar... - Atunci îţi sugerez să intrăm
în stare de meditaţie, ca să economisim puţinul aer care ne-a rămas.
Concentrează-te pe încetinirea bătăilor inimii şi a respiraţiei.
În felul ăsta s-ar putea să rezistăm aproape două ore.
Nu ştiu.
Nu ştiu dacă pot.
Nu trebuie să ştii.
Trebuie doar să încerci.
Bine.
Şi, ca urmare,
petrecem prea mult timp încercând să fim serioşi,
ca şi cum asta ar dovedi că suntem mai culţi
şi mai buni decât ceilalţi.
Dar nu ne putem elibera
până când nu învăţăm să râdem de noi înşine.
Odată ce ne uităm în oglindă şi vedem cât de ridicoli putem fi,
râsul e inevitabil.
Şi din râsete vine înţelepciunea.
Următoarea întrebare.
Ce este adevărul ?
Şi ce este Dumnezeu ?
Cred că nu vrei cu adevărat un răspuns la întrebarea asta.
Ba da, vreau. Te rog.
Dacă iau o lampă şi luminez cu ea peretele,
pe el o să apară un punct luminos.
Lampa reprezintă căutarea de către noi a adevărului, a înţelegerii.
Prea des presupunem că lumina de pe perete e Dumnezeu.
Dar lumina nu e scopul în sine al căutării.
Este doar rezultatul căutării.
Cu cât mai intensă e căutarea, cu atât mai strălucitoare e lumina de pe perete.
Cu cât mai strălucitoare e lumina de pe perete,
cu atât mai intensă e senzaţia revelaţiei, atunci când o vezi.
În mod similar, cineva care nu caută,
care nu aduce o lanternă cu el,
nu vede nimic.
Ceea ce percepem ca fiind Dumnezeu
este doar rezultatul căutării lui Dumnezeu.
Probabil e doar o apreciere a luminii,
pură şi imaculată,
şi nu înţelegerea care vine din noi.
Câteodată stăm în dreptul luminii
şi presupunem că noi suntem centrul Universului.
Atunci Dumnezeu seamănă în mod uimitor cu noi.
Sau ne întoarcem să ne uităm la umbra noastră şi presupunem că totul e întuneric.
Dacă ne permitem să stăm noi înşine în cale
pierdem însuşi scopul,
care este acela de a folosi lumina căutărilor noastre
pentru a ilumina peretele în toată frumuseţea sa
şi în toate defectele sale.
Şi astfel să înţelegem mai bine lumea din jurul nostru.
Da. Dar...
Ce e adevărul ? Şi ce este Dumnezeu ?
Adevărul este...
un râu.
Şi ce este Dumnezeu ?
Dumnezeu este...
gura de vărsare a râului.
Da, bineînţeles.
Lennier.
Findell,
ce este ?
Nu pot să respir.
Trebuie să te linişteşti.
Nu pot.
Aerul a scăzut
aproape la zero.
Trebuie să găsesc un loc...
Trebuie să găsesc un loc cu aer.
Trebuie să ies de aici.
Findell, opreşte-te.
Ascultă-mă.
Trebuie să rămânem aici, ca să ne poată găsi.
Întoarce-te. Nu...
Aici "Maria", către recruţi. Pregătiţi-vă de recuperare.
Prezentaţi-vă în cală după sosire, pentru chestionări.
Montoya terminat.
Vor exista momente când puteţi fi părăsiţi sau abandonaţi în cursul unei lupte.
Orice s-ar întâmpla, nava şi misiunea ei
trebuie apărate înainte de toate.
Şi, dacă asta înseamnă să vă părăsim,
atunci o vom face.
În mod deliberat v-am lăsat cu aer pentru numai o oră, ca să vă evaluăm reacţia.
Analiza lui Lennier a fost corectă. Să-ţi încetineşti bătăile inimii
şi respiraţia, ca să economiseşti aerul pe care îl mai ai
şi să rămâi unde te afli, ca să ajuţi la propria ta salvare.
Să fii Anla'shok înseamnă să înţelegi
că nu e nimic de temut în moarte,
exceptând eşecul de a ne îndeplini misiunea care ne-a fost încredinţată.
Moartea nu e inamicul.
Moartea pur şi simplu există.
Acesta ? Bine.
Hei, tu.
- Vreau să vorbesc cu tine. - Oh, sunt foarte ocupat.
Ai plantat ăsta într-o plasă de fructe pe care mi-ai vândut-o.
Ai încercat să îmi spionezi guvernul.
Nu ştiu despre ce vorbeşti. Acum cară-te.
Nu. Nu, până când nu recunoşti ce ai făcut şi nu îmi spui de ce.
Sau ce ?
Toţi te ştim, Vir Cotto.
Ştim ce eşti.
Eşti slab. Eşti prost.
Iar acum o să pleci, altfel o să te pocnesc.
Pot să te ajut cu ceva, Vir ?
Nu, vreau doar să împrumut un minut asta. Mă întorc imediat.
Ce faci ?
Acum...
vrei să ne terminăm conversaţia, pastă de creier ?
O gravă neînţelegere. Am făcut o greşeală teribilă.
Eram sigur că asta o să spui.
- Ce a păţit Vir ? - L-am avansat.
Acum... Acum e pregătit să devină ambasadorul Centauri.
Bună dimineaţa, cadeţi.
Momentan ne aflăm pe o orbită în jurul unei stele roşii gigantice,
într-un sistem unde mai mulţi giganţi gazoşi de la marginea sistemului solar
au făcut implozie sau au fost distruşi,
lăsând în urmă un masiv câmp de asteroizi
din bucăţi mari de gheaţă şi roci solide.
L-am ales ca pe un loc perfect pentru căutarea acului în carul cu fân.
În timp ce dormeaţi
am plantat în câmpul de asteroizi 39 de emiţătoare cu rază scurtă.
Trebuie să fiţi foarte aproape de ele ca să le detectaţi.
E vorba deci de scanări din apropiere printre obiecte mari, rapide
şi extrem de periculoase.
Misiunea voastră
e să găsiţi şi să distrugeţi nu mai puţin de 10 emiţătoare,
în timp ce evitaţi să fiţi loviţi şi distruşi voi înşivă de un asteroid.
- Domnule. - Da.
Noi suntem patru,
dar aţi spus că sunt 39 de emiţătoare.
Oh, adevărat.
Asta înseamnă că cineva nu va reuşi să o facă.
Puţină competiţie nu face rău la suflet, Findell.
Navetele voastre au fost complet înarmate
şi vă veţi epuiza toată muniţia. Daţi-i drumul.
Findell ?
Ştie că n-o să reuşesc.
I-am citit-o în ochi.
Vedem ceea ce vrem noi să vedem.
Şi tu crezi că n-o să reuşesc.
Findell, de ce te-ai înrolat în Anla'shok ?
Pentru că...
Pentru că mi-am pierdut doi membri ai familiei în Războiul Umbrelor.
Erau Anla'shok,
iar eu am simţit că e potrivit să le continui munca.
Dacă faci asta deoarece simţi că ar trebui să faci asta
şi nu pentru că vrei să o faci, atunci ţelul tău e greşit.
Dorinţa de a fi Anla'shok trebuie să fie pură şi dezinteresată.
Nu poţi lăsa nimic altceva să-ţi stea în cale.
Nu o voi face.
Începeţi exerciţiul, domnilor. Puteţi executa foc de voie.
Începem.
Patru până acum, Lennier. Eşti înaintea celorlalţi.
Nurella şi Drenn, câte trei de fiecare.
Findell, văd că n-ai atins nici o ţintă. Confirmi ?
Findell, repet, confirmi ?
Navă, caută naveta lui Findell.
Caut. Naveta localizată.
Findell, răspunde, te rog.
Comunicaţiile cu White Star întrerupte.
Moartea pur şi simplu există.
Viteză maximă. Control manual.
Oh, nu.
- Navă, urmăreşte-l. - Confirm.
Deschide un canal de comunicaţii privat cu nava ţintă.
Findell, mă auzi ?
Findell, răspunde-mi.
Pleacă, Lennier.
Ai avut dreptate.
Ţelul sufletului meu nu e clar.
Ştiu că nu sunt un Anla'shok.
Şi nu mă pot întoarce acasă în ruşine.
Nici în ce vrei să faci nu e nici o glorie.
Nu o face, Findell.
Nu...
Navă,
activează armele.
- Ţinteşte motoarele şi navigaţia navetei. - Negativ.
Programul interzice deschiderea focului în nave aliate.
Transferă controlul tragerii pe manual.
Confirm transferarea controlului tragerii pe manual.
Lennier, ce faci ?
- Lennier, ce faci ? - Opreşte sistemul de comunicaţii.
Navă,
pregăteşte interceptarea.
Control manual.
Navă, putere maximă la motoare.
- Lennier, ce dracului a fost asta ? - Domnule Căpitan, am...
Ai deschis focul asupra unei nave comandate de unul din camarazii tăi,
iar apoi i-ai lovit nava şi aproape era să fii ucis din cauza asta.
Aş vrea să aud o explicaţie.
Domnule Căpitan, vina nu e a Rangerului Lennier.
Sistemul de armament al navetei mele a fost deteriorat de o explozie în apropiere
şi a început să tragă înainte să îl pot opri.
Înregistrările computerului arată că ai preluat controlul manual al navei.
Da, domnule. A fost singura cale să recapăt controlul.
În timpul ăsta, am tras o rafală în nava lui Findell.
El s-a folosit de navigaţie ca să mă ajute să evit o coliziune cu asteroidul.
- Domnule Căpitan... - Am zis că am terminat ?
Nu, domnule.
Lennier, nu ştiu ce s-a petrecut acolo, şi mă îndoiesc că voi afla vreodată.
Însă, pentru contabilizarea rezultatelor,
te voi pica la lecţia de "căutare a acului în carul cu fân".
Nu vom şti niciodată ce ar fi făcut Findell, de vreme ce ai tras în naveta lui,
aşa că el va primi o notă neutră.
Cât despre tine,
m-am gândit foarte mult la asta
şi ţi-am pregătit o însărcinare.
Vom întâlni un crucişător pe drumul către următoarea noastră misiune de antrenament
şi te vei întoarce pe Minbar, unde vei lucra în biroul de recrutare din Tuzanor
şi vei ajuta chestionarea noilor recruţi. - Domnule, eu...
Vreau să te uiţi în ochii lor, Findell,
şi vreau să îi întrebi din străfundul sufletului lor
dacă ăsta e cu adevărat lucrul pe care vor să-l facă.
Nu vreau să permiţi rămânerea printre noi
a celor care au venit din motive greşite.
Nu doar pentru propria lor siguranţă,
ci şi pentru siguranţa tuturor celor din Anla'shok.
E o sarcină importantă, Findell.
Înţelege asta.
Nu e nici o ruşine dacă o accepţi.
Şi nu e nimeni care s-o îndeplinească mai bine decât simt eu că poţi tu.
Şi îţi vei servi toţi camarazii Rangeri cu onoare.
Da, domnule Căpitan, am înţeles.
Mulţumesc.
- Lennier. - Da, domnule.
Între noi fie vorba, şi pe cât de neoficial pot să-ţi spun,
ai făcut o treabă bună acolo.
N-o să i-o trec în dosar. Cred că am rezolvat pe cât posibil problema asta.
Dar ştiu.
Iar tu ar trebui să înveţi o lecţie foarte importantă:
Niciodată, dar niciodată să nu presupui
că nimeni nu te ascultă pe un canal privat.
Acum du-te să te odihneşti.
Aşa voi face.
Vă mulţumesc, domnule Căpitan.
În regulă. Pregătiţi-vă de salt în următoarea noastră zonă de antrenament.
- Motoarele de salt sunt activate. - Iniţiez matricea de hiperspaţiu.
Confirm matricea de hiperspaţiu.
Suntem gata de salt la ordinul dumneavoastră, domnule Căpitan.
Salt.
Vă spun, ar fi trebuit să-l fi văzut.
Vir a făcut praf tot locul ăla.
Iar Drazi-ul era la podea. Şi era de două ori cât Vir.
Iar micuţul îl făcea să tremure aşa de rău,
încât am crezut că-i vor curge moleculele pe punte şi vor ieşi pe partea cealalte.
Aş fi vrut să văd asta.
Ştii, n-am auzit niciodată ca Vir să-şi piardă cumpătul în halul ăsta.
Nu e de mirare că Drazi-ul s-a speriat.
La naiba, dacă Vir era aşa furios, cine nu ar fi speriat ?
- O să-l arestezi ? - Ei bine, da şi nu.
L-am luat deoparte şi am vorbit cu el, dar nimeni nu a fost rănit.
Drazi-ul nu a vrut să depună plângere,
pentru că ar fi însemnat să admită că Vir era furios
deoarece a plasat microfoane în apartamentul lui Londo.
- Da ? Cum se comporta Londo ? - Oh, ca un tată mândru,
urmărind cum Vir face bucăţi locul ăla.
"Astăzi a devenit bărbat."
Ştiţi,
aproape că mi-aş fi dorit ca Drazi să reuşească să-i pună microfoane.
Noi nu putem să facem aşa ceva. Nu ar fi corect.
Dar am fi putut să aflăm ce pun la cale,
de ce atacă celelalte lumi.
Nu ar fi folosit la nimic.
Tot nu cred că Londo ştie ceva despre atacurile asupra navelor Alianţei.
Da, şi asta mă îngrijorează.
Dacă cineva face asta fără ca el să ştie, deşi e prim-ministru,
atunci acela trebuie să fie cineva sus-pus din Palatul Regal Centauri.
Şi asta înseamnă necazuri.
Şi vom avea şi mai multe necazuri dacă nu obţinem dovada de care avem nevoie.
Celelalte lumi vor aştepta, însă nu pentru mult timp.
Cred că avem doar o lună înainte ca ei să decidă să rezolve singuri problema.
Şi fără acea dovadă
va trebui să ne opunem tuturor măsurilor pe care le vor lua.
Iar acesta va fi sfârşitul Alianţei
şi începutul unui alt război.
Păi, să nu stârnim necazurile.
Încă mai avem o lună şi putem face multe în timpul ăsta.
De acord.
Deci, unde este Garibaldi ?
Nu l-am văzut toată ziua. Credeam că o să vină şi el.
I-am trimis un mesaj. Probabil că nu l-a primit.
A fost o înghiţitură cam mare.
Ce am făcut
cu comunicatorul ăla ?
Aici, comunicatorule.
Comunicatorul lipsă.
Computer, contactează restaurantul Fresh Air.
- Fresh Air, vă putem ajuta ? - Da. Da, puteţi.
Sunt Michael Garibaldi.
Michael, şeful întregii operaţiuni sub acoperire
al întregului univers.
Şi aş dori o pizza.
Aş dori o pizza, şi aş vrea să-mi fie trimisă în apartament imediat.
Şi pe pizza aia aş dori ceva cârnaţi şi ceva ardei usturat,
şi ciuperci, şi...
Cum le spuneţi ?
Roşii coapte la soare.
Da. Vreau o pizza sinucigaşă şi o vreau acum.
Da, domnule. Vom face tot posibilul.
Sunt convins.
Traducerea şi adaptarea: nenea_hartia@yahoo.com