Din episoadele anterioare...
Dacă am face picnic în dormitor?
Tu şi Carter o făceaţi în matrice.
- Ce? - Da, dar să vorbim mai târziu de asta.
- Încearcă să locuieşti cu iubita din matrice. - Asta sigur e ciudat.
Sfinte Sisoe, am schimbat trupurile!
Ar fi bine să fie Zane acolo.
Nu e vina mea!
- Allison e în Carter acum. - Respiră uşor, Jack.
- E în regulă. - Îmi umblu în creier, Allie. Nu e.
Cred c-ar trebui să fim sincer unul cu celălalt.
Sinceri legat de ce, mai exact?
Legat de noi. Tu niciodată nu...
- Nu te-ai gândit la asta? - Nu.
Vreau să-ţi spun... te iubesc.
- O omori! - E periculoasă. Ştii asta.
- Dar n-am putut s-o apăr. - Nici eu.
Serverul a găsit pe cineva încă activ în program.
- Holly? - Fargo, s-ar putea ca încă să fie acolo.
Nimic deocamdată! Reactorul nu răspunde la codul de restart!
Generatorul de rezervă pică la 22%.
Să mărim voltajul?
- Domnule? - Fă-o.
Am mărit voltajul. Generatorul tot scade.
- Ce se întâmplă? - Suntem atacaţi!
- De către cine? - Nu se ştie!
O armă cu puls electromagnetic ne-a distrus reţeaua electrică, comunicaţiile au picat,
şi avem fluctuaţii de voltaj în turbinele reactorului!
- Radarul urmăreşte o rachetă. - Cât de aproape e?
30 de secunde până la impact.
Aproape! Scutul electromagnetic o va contracara
înainte de impact dacă-l putem ţine online!
20 de secunde până la impact.
Dumnezeule!
Am pierdut scutul electromagnetic!
- Asta e rău. - Directore, ordine!
Încălzeşte bateriile rachetelor defensive. Va trebui s-o doborâm.
- Tragem? - Nouă...
Bateriile defensive sunt roşii. Sunt offline!
- Cinci... patru... - Ţine-te de ceva!
Unu...
- Trimite echipajele de urgenţă. - Şerifule, trebuie să învelim porcuşorul.
Să punem pâinea în coş. Lupul în vizuină.
- Să duci directorul într-un buncăr. - De ce nu spune asta?
- Hai, haide! - Pasărea colibri zboară. Repet, zboară.
La o parte, oameni buni!
- Plan de evacuare Delta. - Curăţă arsurile şi îngrijeşte-o!
El poate aştepta!
Are nevoie de un gram de Ancef şi o perfuzie cu morfină.
Haide.
Mişcă! Mişcă! Mişcă!
Faceţi loc, oameni buni! Trece un pachet prioritar.
- Vrea să spună "mă scuzaţi"! - Cum a fost ziua ta?
Mi-a fost şi mai bine. Duceţi-l la operaţie! Jos!
Cred c-ar trebui să amânăm degustarea de la Vincent?
Da, cred că petrecerea de logodnă nu e prioritară astăzi.
Da.
Ai grijă!
Atenţie, integritatea structurală a scăzut la 64%.
- Crezi? - Spaţiu.
- Sursele auxiliare au picat! - Se iniţiază protocolul de siguranţă.
- Nu mai avem timp. - Trebuie să duc porcul în coş... noroc.
Şi tu. Acum pleacă!
- Haide. - Scoate-i de aici!
Cu calm şi în ordine, oameni buni!
Oricând, Zane.
Dacă poţi trece de o încuietoare Hemmler-10, te las în locul meu.
Ce-ar fi să trecem de gura ta şi să facem asta?
Îţi place gura mea.
În sfârşit. Acum mergi la coridorul 14.
Cu plăcere.
Coridorul 6B e contaminat cu gaz de clorură de amoniu.
La naiba.
Repede, nu avem mult timp. Mişcă!
Rutele de evacuare de la Alfa Doi la Şase au fost compromise.
Întreg personalul să meargă spre rutele Beta Unu-Patru.
Nu!
Nu-mi spune.
Biroul meu a căzut în buncăr.
Protocoalele de evacuare au intrat prematur.
E un moment prost pentru o evacuare prematură.
E o scară de urgenţă.
Da, sunt 72 de trepte până jos.
Super. Hai să mergem.
Şerifule! Om la pământ!
- Ce s-a întâmplat? - A căzut un stâlp de susţinere.
Trei coaste rupte!
Şi... o ruptură de splină.
Nu cred că voi reuşi.
Larry... nu-i poţi salva pe toţi.
- Hai să mergem. - Şerifule, o chestie.
Mi-am rupt piciorul. Nu pot merge.
- Ce? - Va trebui să mă cari.
Să cobor un miliard de scări?
Nu! N-o fac!
- Am ieşit! - Şerifule.
- Taci, Larry. - Lumina dispare, dispare.
Simularea dezastrului completă.
Vă rog să daţi toate cipurile pentru a fi evaluate.
Ai meritat asta, şerifule.
Ai meritat asta.
Simularea dezastrului completă. Vă rog să daţi toate cipurile...
Înapoi la lucru, Larry.
EUREKA Sezonul 5 Episodul 6
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Ţine-mă la curent. Ingineria...
Simularea a cauzat mici fisuri structurale în secţiunea trei.
Ce vrei, daune simulate?
Nu, daunele sunt reale de la lichefierea locală a adâncimii.
- Credeam că e doar un exerciţiu. - De la incidentul Astraeus,
pregătirea e prioritatea noastră. Pot să văd asta?
- Da... - Mersi.
Am încercat să mărim realismul.
Am observat... Am o factură la curăţătorie foarte reală.
Da, dezastrele au loc, Jack,
şi trebuie să fim pregătiţi să supravieţuim şi să ne recuperăm.
Ai vorbit cu Grace?
- Vorbim de dezastre? - Nu, de recuperare.
Nu, nu. Ea e...
E consultant la CERN în Elveţia,
încearcă să nu se gândească la tot ce s-a întâmplat.
Ştie că ce s-a întâmplat cu echipajul nu e vina ei, nu?
Ea ştie ce simte.
Orice s-a întâmplat acolo, a lăsat urme.
Personajul meu a încercat s-o ucidă, aşa că, deocamdată,
nu se simte bine să stea în preajma mea.
Dr. Deacon, ai avut o execuţie pe cinste.
Şerif Carter, dr. Michael Clark,
fenomenologul nostru în cazul accidentelor grave .
Mă bucur să te cunosc. Fenomeno ce?
Simulez scenarii catastrofale ca să scot în evidenţă punctele slabe.
Se preface că aruncă chestii în aer să vadă cât de bine pregătiţi suntem.
Sunt pentru pregătire.
Dar aia nu a părut a fi prefacere.
Da, face parte din protocolul de mărire a realităţii.
ADA oarecum a aruncat cu chiuveta în tine.
- Spune-i să o ia mai uşor. - ADA e computerul meu, şerifule.
"Dispozitiv de Acţionare a Dezastrelor Avansate."
Şi ne-a calculat rezultatele?
Bazându-mă pe rezultatele iniţiale...
Avem 29 de morţi şi în jur de 300 de răniţi.
Da, asta înseamnă un 9. Hai, bate palma.
Nu? Bine.
29 de morţi înseamnă 9?
Ce fel de curbă de notare tâmpită e asta?
Când au loc dezastre, oamenii mor, şerifule.
E o împrejurare a vieţii şi o bază a profesiei mele.
Şi performanţa noastră interesează mult D.O.D.-ul.
De când cu incidentul Astraeus trebuie să excelăm.
Da, iar rezultatele astea determină fondurile viitoare.
Vorbind de asta... Curând voi avea evaluarea noastră finală.
- Grozav. Mersi. - În profesia noastră suntem esenţiali.
- Nu? - Dacă spui tu.
Nu te-am văzut prea des săptămâna trecută.
Lucrurile merg bine cu Zane?
- Suntem pe drumul cel bun. - Da?
Da, şi eu cu Allison. Am încercat să planificăm
petrecerea logodnei, ceea ce ne ia...
Grozav, trebuie să scot echipamentul şi să văd performanţa.
Ne vedem mai târziu.
Zane. L-ai văzut pe Fargo?
Eu? Nu. De ce?
A dispărut după simulare, şi trebuie să revedem performanţa.
Dacă-l văd, îi transmit.
Stai, n-ar trebui să faci şi tu la fel?
Da, mergeam la sală pentru o jumătate de oră după prânz.
Alergi să-ţi lucrezi abdomenul, dar când am nevoie de tine, nu te grăbeşti?
Haide, Jo, simulările sunt definiţia ficţiunii.
Simulările alea salvează vieţi.
Şi mie-mi place să joc un rol, dar am muncă adevărată de făcut.
Mai vrei să ţipi la mine dintr-un alt motiv?
Nu, e suficient momentan. Dar poate la cină.
- Nu ştiu la cât ajung acasă. - Ai o întâlnire?
E un proiect secret.
Secret. Dar te sun mai târziu.
Jo ţi se pare tensionată?
Nu ştiu. De ce?
Nu ştiu, pentru că pare tensionată.
Probabil e stresul de la exerciţiul cu dezastrul.
Poate.
Mai mergem la degustare la Vince la 2:30?
Nu. Am încă de lucru la răniţi.
- Va trebui să amânăm. - Răni simulate.
Nu, am o arsură, o contuzie, o fractură.
Racheta a aruncat o rază
în laboratorul molecular de mecanică.
Ştiu că D.O.D.-ul vrea să fim pe fază, dar exploziile nu sunt cam mult?
Paza bună trece primejdia mea.
Trebuie să plec.
Desigur.
Îmi cer scuze. Am fost reţinut de Jo.
Nu i-ai spus ce facem, nu?
Dacă află D.O.D.-ult, vom număra firele de iarbă din Antarctica mult timp!
Calmează-te, nu va afla nimeni.
Mă distrez foarte tare
susţinându-ţi latura rebelă.
Fii atent.
Ăla e un câmp de forţă ajustabil de unde?
Da. Alimentat independent, ca să nu ne vadă nimeni.
Ar trebui să menţină semnătura sa electronică...
Ca să nu mai ajungă nimeni în corpul altcuiva.
- Mulţumesc că mă ajuţi. - Desigur.
Ştiu cât a însemnat ea pentru tine.
Ai nevoie de finalitate.
Chiar crezi c-o parte din Holly încă mai e acolo?
Putem afla într-un singur mod.
Dr. Apocalipsă.
- Trebuie să vorbim de simulare. - Da, aşa şerifule.
Nu ai fost în elementul tău azi.
Testul tău nu a ieşit aşa bine.
- Oameni reali au avut de suferit. - Da, am auzit.
Mă tem că uneori ADA e prea deşteaptă pentru binele ei.
A intrat în stabilizatorii seismici ai GD să creeze efectul rachetei.
E şi frumoasă şi deşteaptă.
Da, şi puţin sociopată.
Dacă te îngrijorează veridicitatea exerciţiului, ar trebui să vorbeşti cu dr. Deacon.
El a autorizat parametrii.
Henry are nişte chestii pe cap acum.
Aşa că poate a dus lucrurile puţin spre extrem.
Dar să dai vina pe ADA că şi-a făcut treaba e nedrept.
Daunele au fost minore, şi nimeni n-a fost rănit cu adevărat.
Stai.
Se pare că o valvă de nitrogen lichid s-a rupt în timpul exerciţiului, cauzând BLEVE.
- Asta e "viscol" în franceză? - Nu.
O explozie a vaporilor produşi.
De obicei e o minge de foc,
dar nitrogenul lichid a alimentat o explozie de vapori reci.
Dr. Clark are o contuzie serioasă
şi o fractură de claviculă, dar se va reface.
- Ce-ţi face capul? - Voi supravieţui.
ADA, nu chiar.
Ironic, e una din puţinele explozii ce distrug cipurile de silicon.
Spune-mi că n-am pierdut datele exerciţiului.
Şi majoritatea evaluărilor noastre.
Care sunt şansele ca un dezastru real să distrugă simulatorul de dezastre?
- Nu crezi c-a fost un accident? - Nu, spun doar
că poate cineva vrea fonduri, sau nu voia o notă proastă.
Putem întreba să vedem cine n-o duce aşa bine.
- O să cercetez asta. - Vin cu tine.
Nu mulţumesc. E o problemă ce ţine de GD.
Mă ocup eu de asta.
- Ce ai făcut? - Nu ştiu.
E ca atunci când i-am aruncat preview-ul Guns & Ammos.
Poate are nevoie de timp să se reacomodeze cu realitatea.
Se întâmplă multe. Şi facem tot ce putem.
- Te simţi bine? - Da, doar...
Nimeni n-are chef de petrecere.
Am un cadou pentru tine.
- Ce e asta, pentru auz? - Un transmiţător neuro-acustic.
Te lasă să controlezi interfaţa.
- Ca o ieşire de urgenţă? - Da.
Va citi impulsul neuronal dacă îţi atingi urechea în program.
Aşa nu vei fi prins acolo iar.
Şi eu te supraveghez de aici în caz că ceva merge prost.
Mersi.
Mi-e teamă să nu-mi fi făcut speranţe degeaba.
Da, nu ştiu ce vei vedea acolo mai exact.
Am reconstruit fişierele,
dar multe date s-au pierdut când a picat matricea.
Semnătura undelor Z a lui Holly e încă prezentă,
dar e doar o redare parţială.
Chiar dacă e doar o licărire, vreau s-o văd.
Doar să-mi iau adio.
Ştii că e posibil să nu te audă.
Nu contează. E suficient. Hai să facem asta.
Activează câmpul.
Activez interfaţa.
Când eşti pregătit.
E cineva?
E cineva aici?
E foarte ciudat.
Holly?
Doug?
Dumnezeule!
Am fost foarte îngrijorată. Eşti bine?
Eu? Sunt bine. Dar...
Credeam că s-a întâmplat ceva îngrozitor.
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc e că eram la GD,
şi i-am spus şerifului Carter că suntem prinşi într-o matrice.
Şi apoi... nimic.
Adică întuneric.
Apoi eram aici pe strada principală, dar toţi ceilalţi nu erau.
Speram c-ai ieşit.
- Am ieşit. - Mi-ai lipsit aşa mult.
Ce s-a întâmplat?
Omule, pulsul tău o luase razna, aşa că te-am scos de acolo.
- Te simţi bine? - Nu ştiu.
De ce? Ce ai văzut?
Am văzut-o pe ea.
Grozav. Ca ce? Ca un model cache? Redare parţială?
Nu. Era Holly.
Am interacţionat. M-a sărutat.
- Ce? - Nu e doar un fişier distrus, Zane.
Cred că Holly trăieşte.
Jo!
Ţine uşile!
Eu...
- Mulţumesc. - Oricând.
- Ce faci? - Sunt ocupată.
- Ai aflat vreun nume? - Nu.
Dar cineva a luat rapoartele din laboratorul lui Clark de dimineaţă.
Am verificat camerele de supraveghere şi am găsit o comandă ascunsă.
- Care făcea ce? - Deschidea valva de nitrogen.
- Hai să-i interogăm pe cei cu acces. - Nu noi, eu.
Pentru că, spre deosebire de tine, am puţin tact.
Ce am făcut?
Nu te purta ca şi cum nu ştii.
Simularea? Pentru că n-am vrut să-l car pe Fargo pe scări?
Nu, nu e din cauza simulării.
Am încercat să fiu deschisă cu tine,
ca prietenă, despre ceva foarte personal pentru mine.
- Şi m-ai umilit. - Ce am făcut?
- Dacă faci pe prostul e mai rău. - Fac pe prostul? Sunt prost.
N-am idee despre ce vorbeşti. Când s-a întâmplat asta?
Când am venit să te vizitez după operaţie, când reparam schimbul de corpuri.
Îmi pare rău. Dar, Jo, nu ştiu nimic.
Dar m-am operat pe creier, aşa că...
- Ce? Stai. - Da.
Chiar nu îţi aminteşti, aşa e?
Nu, dar dacă-mi spui, îmi voi aminti.
Ştii ce? Nu, e...
Nu era aşa important.
- Doar... - E important. E...
Ce e aia?
Fluctuaţii de voltaj în turbina reactorului.
- Cum stăm? - Energia electrică e pe roşu.
Nu putem închide câteva uscătoare de păr sau un accelerator de particule?
- De ce n-a intervenit contracararea? - Ar fi trebuit până acum.
Ce se întâmplă dacă nu îl închidem?
- Asta. - Atenţie.
Căderea reţelei electrice iminentă. Iniţiaţi protocoalele de urgenţă.
Mi se pare mie sau avem un deja vu?
Reactorul e sub control, dar reţeaua nu va reveni pentru încă 8-10 ore.
Sursa auxiliară ar trebui să menţină sistemele de urgenţă, comunicaţia, scutul.
Asta e ceva, nu?
Cel care a deschis valva de nitrogen, a folosit codul să pice reţeaua electrică.
- Putem da de sursă? - E criptată.
Cred că ştiu cine poate s-o spargă.
Urăsc să-i cer favoruri lui Zane.
- Ştiu. - PDA-ul dă erori.
Nu e o problemă a reţelei.
Nu primim semnal de la turn.
- Ce se întâmplă? - Nu ştiu. Continuă să lucrezi.
Îl chem pe Andy, Eu verific turnul, tu găseşte-l pe Zane.
- Nu face pe şeful cu mine. - N-am făcut nimic, ai uitat?
- Da, tot sunt nervoasă. - L-a văzut cineva pe Fargo?
Dacă suntem pe sursa alternativă, ceva se întâmplă.
- Ar trebui să plec. - Haide, tu eşti şeful.
Dacă au nevoie de tine, sună. Acum spune-mi exact ce ai văzut.
Pe Holly. Arăta, părea şi se simţea exact la fel.
Îşi amintea ce s-a întâmplat... în mare parte.
Îţi dai seama ce înseamnă asta?
Întâlnirile vor fi o provocare.
Nu, nu e doar o fantomă, e conştientă.
Dar nu putea fi în viaţă cu adevărat, aşa e?
E doar o copie detaliată de computer.
Matricea a fost programată folosind creierele noastre ca fişiere de memorie,
de aceea lumea părea aşa reală.
Poate când corpul lui Holly a fost detaşat de server,
mintea ei a rămas cumva conectată.
Da, dar...
Dar atunci e ca un program de computer, nu?
Nu e ea cu adevărat.
Nu ştiu. Ce suntem noi de fapt?
Creierele noastre sunt doar hard drive-uri de acţiuni şi amintiri.
Dacă tu crezi că e reală şi ea crede la fel, contează?
N-are idee c-a murit. Cum îi spui asta?
Nu ştiu. Dar cred c-ar vrea s-audă de la tine.
Conectează-mă iar.
Zane.
Ăsta e proiectul tău secret?
Jo.
Sunt cam ocupat aici.
Cineva sabotează GD şi tu iar te joci cu matricea?
- Pot explica. - Ascult.
Dar nu pot.
Mai vrei să faci sex vreodată?
Mult.
Nu e vorba de mine. Ajut un prieten.
- Pe cineva? - Aş prefera să nu spun.
Dar promit că e sigur, ai încredere în mine, da?
Comunicaţiile iar dau erori.
Grozav. Breşă în laboratorul de agresivitate.
- Cineva a devenit agresiv? - Nu, unul din animale a scăpat.
- Dar un mesaj parţial. - E cam ameninţător.
Mie-mi spui. O să merg acolo cu echipa.
Închizi te rog chestia aia, îl găseşti pe Henry ca să aflăm cine face asta?
Cum a rămas cu chestia cu sexul?
Nu arată bine.
- Ce faci? - Coliere din flori.
N-am mai avut timp până acum. E super.
- Unde ai dispărut? - Încă mai studiem interfaţa.
Aveam dreptate... suntem prinşi într-un fel de sistem de computer.
Dar dintr-un oarecare motiv tu poţi intra şi ieşi, iar eu sunt prinsă aici?
Da, ceva de genul.
Dar te-ai întors după mine.
- Îmi pare rău c-a durat aşa mult. - Cât timp a trecut?
În jur de o lună.
Serios?
Da, am numărat zilele.
Eşti gata să mă scoţi?
Nu chiar.
Doug, de ce am impresia că-mi ascunzi ceva?
Ascultă, Holly...
Nu mai face asta!
Scuze, Jo a venit. Henry are nevoie de noi.
- Nu i-ai spus ce facem, nu? - Nu.
Şi n-ai idee ce mă costă. Haide.
Henry mi-a dat acces, dar nu văd turnul cu antena.
E la cinci minute depărtare.
Are 200 metri înălţime cu o lumină pe el.
Nu-l poţi rata, şefu'.
Am găsit lumina, dar are cel mult trei metri înălţime.
Turn de comunicaţii de la pământ... ce oximoron.
- Fii drăguţ. - Nu tu şefu'.
Aproape am ajuns acolo.
Recepţionat.
Ce naiba?
Andy, avem o problemă!
O mare problemă.
Alo? Puţin ajutor!
- Numeşti asta cinci minute? - 4 minute şi 32 de secunde, de fapt.
Cred că timpul se scurge încet când te scufunzi spre pierzanie.
Bine zis.
- Atunci de ce nu mă scoţi din nisipuri? - E lichefiere de fapt, şefu'.
- E? - Da.
O analiză preliminară arată că o serie
de canale chimice de sub GD s-au rupt,
degradând legăturile atomice ale solului sintetic, creând un coloid semi-permeabil.
Consolidare. Nu cred c-ai adus cu tine o frânghie sau un băţ?
Pot ceva mai bun.
Acolo sunt 15 m de cablu de oţel.
- Ar fi bun. - Scuză-mă cât îl aduc.
Sau... nu.
Nu sunt puncte de căldură. Asta e ciudat.
- Ai idee cu ce avem de-a face? - Laboratorul studiază şerpi, tigri, urşi.
Poate fi orice.
Pregăteşte-te.
Ar trebui să fie cam...
Asta e vreo glumă?
Bio-hazard. Toţi afară! Hai, hai!
Coridorul a fost contaminat cu gaz de clorură de amoniu.
La naiba.
Sabotorul a folosi acelaşi cod să supraîncarce acelaşi canal
de sub antenă cauzând lichefiere.
Avem lichefiere, comunicaţii, apoi echipa de securitate... unde e Jo?
Echipa ei a mers în laborator să închidă breşa de securitate. De ce?
Pentru că ea urmează. Vor fi gazaţi.
- Cu ce? - Nu ştiu, e ca simularea, dar real.
Spune-i lui Allison să aducă echipa medicală în laborator.
- Spune-i să aducă masca de gaze. - Am înţeles.
Jo! Eşti bine?
Sunt mai bine acum.
Te-am prins.
- Respiră adânc, da? - Da.
Mă descurc.
- Ce face Jo? - Se simte bine.
- O să prindem psihopatul ce face asta. - Zane lucrează la decriptare.
Da, e un cod de securitate de urgenţă
în spatele fiecăruia din dezastrele de azi, inclusiv a exploziei laboratorului.
- Al lui Clark. - Dar de ce ar face asta?
Era laboratorul său. A fost lăsa inconştient.
Dacă cineva i-a spart codul şi încearcă să-l facă să simtă un dezastru adevărat?
Sau ceva... i-a spart codul.
Computerul lui, ADA.
Dacă amplitudinea simulării
e ca şi cum s-ar purta fără mănuşi?
Da, să mărească realismul. Are acces şi ingenuitate.
Dar ADA a fost dată jos când au început dezastrele reale.
Da, dar putea introduce o serie de comenzi înainte să se deconecteze.
- Da, de ce s-ar autodistruge? - Ca să nu anulăm comenzile.
Ceea ce înseamnă că, dacă picăm testul de data asta, oamenii chiar mor.
- Cum te simţi? - Mă bucur că n-a fost nevoie
să fac respiraţie gură la gură unui hamster.
Amândoi veţi fi bine.
Allison, pot să te întreb ceva? E legat de Carter.
Desigur.
După nebunia cu schimbatul corpurilor...
creierul său e bine?
Din câte ştiu eu.
Memoria sa pare puţin...
Uită conversaţii.
Creierul său a avut de suferit.
Era şi ocupat de alţi oameni.
Îmi amintesc.
Ascultă, Jo...
Dr. Blake, trebuie să-l intubăm.
Trebuie să plec. Respiră adânc.
Unde e defibrilatorul? E pregătit?
Imprevizibil, realism.
ADA ne-a lăsat să credem că simularea s-a terminat,
doar să ne prindă cu garda jos implementând dezastrele în realitate.
Exact de asta folosim sistemul de securitate de urgenţă.
Îmi pare rău, dar ai cerut realism, dr. Deacon.
Am primit mai mult decât am cerut.
Avem planurile dezastrelor, ce urmează în simulare?
- Scutul electromagnetic să fie offline. - Dar asta e tot, nu?
Nu e ca şi cum computerul, pentru distrugerea benevolă
poate trage cu racheta unei ţări străine în noi, nu?
- Desigur că nu. - Dacă nu cumva...
Nu. Ce?
Negativ.
- Situaţia, oameni buni. - Sursa auxiliară e la 20%.
- Intensificarea voltajul n-a avut succes. - Lansarea?
Traiectoria rachetei arată că a ţintit clădirea centrală a GD.
- 15 minute până la impact. - Cer permisiunea de a merge acasă bolnav.
- Mă simt puţin rău. - Nu ai voie.
Incidentul cu racheta de pe strada principală nu ne-a învăţat nimic?
Rachetele sunt măsurile noastre defensive.
- Am avut destulă ironie pentru o zi. - Vestea bună e că nu sunt nucleare.
Vestea proastă e că sunt făcute să distrugă mai multe ţinte.
- Putem trage în ele? - Nu, nu avem acces la sistemul defensiv.
ADA s-a gândit la tot înainte să se autodistrugă.
Am permisiunea de a iniţia Planul de Evacuare de Urgenţă Delta?
- Ai permisiunea. - Nu putem renunţa.
Jack! Ştim cum se termină asta. Trebuie să ne pregătim pentru ce e mai rău.
Trebuie să ducem cât mai mulţi oameni putem în adăposturile antiatomice.
- În biroul meu intră cel puţin 40. - Grozav, îţi aranjez biroul.
Spune-i lui Allison să se pregătească pentru răniţi.
Nu avem vreo rezervă pentru scutul electromagnetic?
Ca o manivelă? Sau baterii sau...
Jack, nimeni n-are un scut electromagnetic la îndemână.
De fapt...
Să te întreb de ce ai construit
un câmp de forţă ajustabil?
- Aş prefera să nu. - Putem ajusta frecvenţa
să distrugem racheta, dar e la scară mică.
Cred că, dacă o amplificăm, ajunge la perimetrul scutului.
Aşa mai vii de acasă.
Da, dar poziţia generatorului de câmp trebuie să fie exactă.
Ţinut aşa de mult, va dura doar câteva secunde.
Dacă planificăm totul cum trebuie, nu va fi nevoie.
Da, e ca un fel de Doamne ajută, dar atât avem.
- Jack, avem doar 12 minute. - Continuă să evacuezi.
Îi vom arăta computerului că greşeşte. Avem 29 de vieţi de salvat.
Ne vom descurca mai bine de 9.
Andy, Jenna şi Kevin sunt în siguranţă?
Eu personal i-am dus în adăpostul antiatomic de la şcoala Tesla.
Analiza mea structurală arată că vor fi în siguranţă.
Mulţumesc. Jo, ce faci aici?
- Ţi-am zis să mergi la buncăr. - Am trei oameni răniţi, aşa că nu mă mişc.
- Ce pot face să te ajut? - Să ţii mâna cuiva.
- Trebuie să-ţi spun ceva. - Ştiu. Nu acum.
Cum naiba au făcut asta înainte de GPS?
Dă-mi aia.
Fargo, spune-i lui Carter că trebuie să fie la exact
42 de grade, 38 minute, 12.33 secunde nord,
121 grade, 40 minute, 55.33 grade vest.
- 61 cm la nord! - Ce?
61 cm la nord!
Bine, 1,8 m la stânga.
- Nu, nu, cealaltă stânga. - A ta sau a mea?
- A ta. - Da, bine.
Unu...
- Cum e? - Stop!
Chiar dacă trec pe poziţie, avem
câteva secunde de acoperire înainte de degradarea scutului.
Atunci cred că va trebuie să fie suficient.
Verificarea sistemului completă. Încarc.
Fargo, suntem la limită. Cât timp mai avem?
15 secunde mai mult sau mai puţin.
Zece... nouă... opt... şapte... şase...
Cinci, patru...
Trei... doi...
Unu.
- Suntem încă aici. - N-am fost mai fericit vreodată să greşesc.
Niciodată.
Bine lucrat, şerifule.
Sigur e mai bine ca un 9.
- Mă bucur să te văd în biroul tău. - Şi nu în infirmeria ta.
Jo, am greşit.
Jack nu-şi amintea acea conversaţie
pentru că nu el era acolo, ci eu.
Dar cred că deja ţi-ai dat seama.
Când a spus că s-a operat singur, da, aveam o presimţire.
Allison, cum ai putut să-mi faci aşa ceva?
Sincer, când ai intrat, ţi-am spus că iar ne-am schimbat. Nu am vrut să mint.
Dar cum am început să vorbesc, ştiai că nu înţeleg asta.
- Puteai să fi spus mai multe. - Ştiu, trebuia.
Doar că în program, ceea ce am simţit a fost aşa real, Jo
că a trebuit să accept că tu şi Jack sunteţi împreună.
Eram distrusă, dar cumva avea sens,
aşa că atunci când ai recunoscut că te-ai gândit la asta, m-am panicat.
Am recunoscut ca să nu se dezvolte în altceva.
Ştiu, şi ştiu şi că nu e raţional.
Am greşit că n-am spus nimic.
Îmi pare foarte rău, Jo. Serios.
Nu, o voi face.
Da, absolut.
Da, şi eu mă bucur c-am făcut-o.
Şi eu te iubesc.
- Era Fargo? - Absolut, da.
Nu, Grace.
Ea...
A spus că-i e dor de mine.
- Nu m-am îndoit niciodată. - Mă temeam să sun,
pentru că m-am gândit că nu vrea.
Nu a fost niciun alt dezastru.
- N-am scăpat de tot... - Sigur.
- Doar că ştii tu. - Bine.
Sursele au revenit, scuturile electromagnetice merg,
şi ca test al sistemului defensiv detonăm rachetele.
- Bine lucrat. - Unde e dr. Apocalipsă?
Îşi eliberează biroul. E ciudat de calm.
A spus că i se pare un final logic.
- Unde e Zane? - Nu ştiu, undeva, încearcă să-şi dea seama
cum să-mi facă treaba mai grea.
N-aş presupune asta.
Ştiu că se joacă cu computerul lui Beverly.
Pentru că eu l-am rugat.
Vreau să ştiu la ce lucraţi voi doi?
Ca şef al tău, aş vrea să nu,
dar să ştii
că Zane nu era un ticălos. O făcea ca prieten.
Fondue Jarlsberg.
Bine şi tu poţi încerca asta...
Cârnat cocktail cu muştar picant.
Încearcă-l.
- E interesant. - E aromatic.
La petrecere vrem dezastru?
Mergem spre o temă?
"Bufet Apres-ski fondue," sau "du-mă în parc?"
Mă gândeam la ceva mai simplu.
Da, sunt mare fan al brânzei Jennei, cu castelul gonflabil.
Sună bine.
Mă apuc de asta.
Sau poate ceva ca asta.
Scuzaţi-mă.
Ştiu că nu e genul meu,
dar aş vrea să ţin un toast.
Aş vrea să-l felicit pe cel mai bun prieten al meu
c-a convins o femeie extrem de inteligentă să se căsătorească oricum cu el.
Pentru Jack şi Allison.
Noroc.
Felicitări.
Mulţumim.
- Uită-te la ea. - Nu, e în regulă.
Felicitări.
- Felicitări. - Mulţumim.
Mulţumim mult.
Să nu cumva să mai dispari aşa!
- Îmi pare rău. - Scuze acceptate.
Şi îmi datorezi scuze şi pentru dragon.
Aveam dreptate, nu era real.
Aveai dreptate cu totul. Ar fi trebuit să te ascult.
Nu te-aş fi scăpat din ochi.
E în regulă, te-ai întors.
Te las să te revanşezi mai târziu.
Nu ştii cât de mult mi-aş dori asta.
Nu mă poţi scoate de aici, aşa e?
Îmi pare rău.
N-ai supravieţuit, Holly.
E aşa ciudat.
Nu simt c-am murit.
Aşa se explică de ce n-am mai mers la baie de o lună.
Stai, chiar eşti aici, sau te proiectez pentru că îmi lipseşti în viaţa de apoi?
- Nu, chiar sunt aici... - Bun.
Asta înseamnă că mai vrei să mă vezi?
Nu-mi doresc nimic mai mult.
Ce se întâmplă mai departe?
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro