- Ai ştiut când ţi-ai văzut tatăl... - Am ştiut că este unul dintre ei.
- Ai fost speriat? - Ştiam că încerca să-mi spună ceva.
Însă n-am înţeles niciodată ce a vrut.
Aceşti oameni ţi-au făcut rău, nu-i aşa?
Spune-mi ce ţi-au făcut, Eve.
Insigna de membru a lui Joseph Bell, aşa că a ştiut în cine se poate încrede.
Ştia cine va fi maltratat.
Ellie are acelaşi B pe umăr.
De ce ai spune aşa ceva?!
Joseph a luat un copil.
Probabil că a ţinut-o până a crescut fata.
De aceea o văd pe Eve. De aceea este atât de speriată de el.
Kate!
Joseph!
Ştiu cine este Eve.
Cine?
Eu.
Eve...
Tată.
Tată?
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Bedlam Sezonul 02, episodul 06-"Reunion"
Ellie?
- Tocmai mi-am văzut tatăl. - Ce?
Mi-am văzut tatăl în camera mea.
Unde pleci?
Da, am vrut...
Am vrut să bat în uşa ta, dar n-am vrut să te deranjez.
Dar te-ai gândit că, strecurându-te pe furiş nu m-ar deranja?
Măcar nu trebuia să scrii ceva plin de duh în biletul de rămas bun.
Am vorbit cu prietena mea, Laura. A spus că pot să stau la ea până îmi voi găsi ceva.
- Este vorba de avort? - Nu.
Max, vreau doar să-mi duc viaţa mai departe.
Eve a încercat să-mi spună cine sunt, iar acum ştiu asta.
Nu ştii de ce se întâmplă asta, sau de ce te-a ţinut ascunsă Joseph.
Nu. Ştiu suficient.
Felicitări.
Tatăl meu, care este mort de 15 ani, tocmai ce a stat pe patul meu.
Trebuie să-mi spui ce vrea.
Nu ştiu de ce fac asta, Max.
Asta nu era acolo.
- El este tatăl tău? - Da.
Mi-a lăsat asta, iar înainte...
a lăsat asta.
L-a purtat atunci când a fost ucis.
Cei de la spital mi l-au dat. Nu m-am uitat niciodată la el.
Nu mai vreau.
Ştiu că ţi-am spus că l-am văzut imediat după ce a murit,
dar acum stătea pe pat, exact aşa cum era el, chiar acum.
Adică...
Este acum aici?
Nu.
Te rog.
- Max... - Chiar dacă nu-l vezi, poate obţi ceva.
Ştiu.
Ascultă, cred că... poate ai vrut să se întâmple asta mult prea mult.
Tatăl tău nu a fost niciodată în azil.
- Dar şi tu ai crezut că n-ai fost aici. - Îmi pare rău, Max. Nute pot ajuta.
- Nu vreau să-ţi creez speranţe deşarte. - Este prea târziu pentru asta.
Am vrut acest lucru încă de când aveam 8 ani.
Nici fotografii cu noi doi nu prea am.
Cred că aceasta este singura.
- Mă bucur că ai găsit-o. - Nu am găsit-o.
Este o fotografie preţioasă. Poate că doar atât trebuie să fie.
Ellie, nu este nici un motiv pentru a apărea asta aşa.
Uite, nu vreau să te presez.
Doar... ţine-o în mâini şi vezi ce se întâmplă.
Nu-ţi fie frică că mă vei dezamăgi.
Pot să o ţin şi eu dacă ajută cumva.
Nu prea.
Da?
Nu.
- Eşti sigură? - Foarte sigură.
Să încercăm altceva, bine?
Unde ai fost?
A avut o amnezie. Nu ştia că sunt acolo.
Doar... doar s-a ridicat şi a început să meargă.
Sunt aceste tunele sub clădire.
L-am urmărit şi...
- Cred că am văzut-o pe Kate. - Cum?
- Cineva i-a făcut rău? - Nu ştiu dacă era cadavrul ei.
- Ce? - Semăna cu ea.
Ai văzut un cadavru? Trebuie să suni la poliţie.
Trebuie să fiu sigur pe ceea ce am văzut.
Ce a păţit tatăl tău?
Probabil vei afla asta în câteva secunde.
- Max, îmi pare ră. Nimic. - Încearcă.
Nu vreau să mai văd fantome şi nici să mai am viziuni!
De acea fugi?
Tocmai ce am aflat că mi-am petrecut primii ani din viaţă ţinută captivă într-o cuşcă
de un sadic ţăcănit!
- Tu n-ai fugi? - Te rog.
Max, nu pot. Îmi pare rău.
Bine. Ai obţinut ceea ce ai dorit.
Mă bucur pentru tine.
Mincinosule.
Voi reveni să-mi iau celelalte lucruri.
Eve...
- N-ar trebui să pleci acum. - Max...
Nu-ţi cer s-o faci pentru mine. Trebuie s-o faci pentru tine.
Ai dorit răspunsuri şi nu vei fi satisfăcută până nu afli tot.
- Aşa eşti tu. - Dar sunt mulţumită cu asta.
- Eşti mai curajoasă de atât. - Oare?
Au trecut 6 luni în care am văzut fantome până m-am hotărât să fac ceva.
Apoi ai renunţat la toată viaţa ta pentru a veni aici.
- Am fost suspendată din slujbă. - Chiar şi aşa, tu ai ales să fii aici.
- Nu am simţit-o ca pe o alegere. - Nici asta nu este.
- Nu cred că te-ai gândit la tot. - Mulţumesc pentru grija acordată.
Cum te vei simţi atunci când nu va vorbi nimeni cu tine despre ceea ce contează?
Minunate vorbe de încurajare, Max.
Este moartă.
Este numai vina mea.
Ce s-a întâmplat?
Warren?
De ce te-ai dus în acel loc?
- Te-am văzut. - Nu ştiu.
Am avut o amnezie.
Ştiai că era acolo.
- Tu ai pus-o acolo? - Poftim?
- Warren, tu ai ucis-o? - Nu.
Desigur că nu. Nu mi-aş răni sub nici un chip fiica.
Tocmai ce ai spus, "A fost vina mea".
De ce? De ce a fost vina ta?
Warren, ţi-am spus adevărul despre mine.
- Joseph a făcut-o! - Cine-i Joseph?
- Joseph Bell. A lucrat aici. - În spital?
A fost un om foarte, foarte rău.
Warren, asta s-a întâmplat acum 20 de ani.
A făcut oamenii să creadă că el poate comunica cu morţii.
Şi a folosit asta pentru a-i teroriza.
Nu doar pe bolnavii internaţi.
- S-a întors pentru a se răzbuna. - Pentru ce anume?
N-ai înţelege. A făcut câteva lucruri îngrozitoare.
- De ce nu l-ai oprit? - Când am aflat, l-am oprit.
Dar era prea târziu.
Pentru ce a fost prea târziu?
- Iar acum eşti sigur că-i el? - Trebuie să fie el.
Am crezut că a murit.
Cum ar putea fi el? De unde ştii asta?
Pentru că asta face!
Warren, nu are nici o logică.
Ucide fetele.
Doar nu pleci?
- Ba da. - De ce?
Trebuia să fie ceva temporar.
Warren ţi-a spus ceva care te-a supărat?
Ce anume?
- A vorbit cu tine? - Unde vrei să ajungi?
Dacă a...
I-am spus că ai acelaşi simbol ca cel pe care-l are el pe braţ.
- Poftim? - Îmi cer scuze dacă m-am trezit vorbind.
Nu am crezut că este semnificativ, dar felul în care a reacţionat a fost foarte ciudat.
- Ce a spus despre mine? - Este mai important modul de reacţie.
Ce a spus despre mine?
Nimic.
Nu te cred.
Ştii ceva, vreau să o aud chiar eu.
Max?
- Eşti bine? - Warren are acelaşi semn ca mine.
- Este parte a acestui cerc secret. - Cum ai aflat asta?
A vorbit cu Keira despre mine. Ştie ceva.
Trebuie să fie într-un document de pe aici.
Corect.
Ce te aştepţi să găseşti, Ellie?
Nu ştiu. Notiţe despre mine, o fografie, ceva.
De ce ar ţine dovezi? A fost vorba doar despre a acoperi totul şi discreţie.
Dar Warren s-ar putea să nu ştie nimic despre tine.
Keira a spus că s-a comportat ciudat atunci când a spus de mine.
Warren şi lucrurile ciudate merg mână în mână.
Nu mi-ar fi spus despre asta dacă nu i-ar fi fost frică de ceva.
Era furios pentru că ea a dat peste ceva
de care el a crezut că nu va afla nimeni vreodată, cu excepţia colegilor săi.
- Colegii săi? - Cei cu simbolul B.
Erau implicaţi cu toţii în asta, terorizând pacienţii
şi păstrând secretele unul celuilalt.
Corect. Deci, acest simbol este pentru a se putea identifica între ei, nu-i aşa?
- Tu de ce îl ai? - Poate au vrut să însemne proprietatea lor.
Nu ştiu.
Ce faci, Max?
Dumnezeule.
Dacă este tatăl meu...
de ce încearcă să mă sperie?
- Este cumva ceea ce cred? - Cred că este cenuşa tatălui meu.
Bingo.
Eşti bine?
Nu vreau să te presez, dar el este cu noi?
- Acum, poţi să-l vezi? - Nu.
Dar ai avut o viziune, nu?
Ce... Despre ce a fost? Accidentul?
A fost Eve?
- Dar a fost tatăl meu? - Nu, Max, nu am văzut pe nimeni.
Ai văzut ceva, Ellie. Ce a fost?
- Nu ştiu! - Ştii!
- Un loc. - Bine. Un loc.
Asta reduce lucrurile. Ce a fost?
Nu ştiu. Ca un pasaj, ca un loc întunecat cu...
Un stâlp ca un... Nu ştiu. Ca un cadran solar.
- Unde era? - Nu ştiu, Max.
Ellie, te rog. Ne învârtim în cerc. Trebuie să-ţi aminteşti ceva. Doar...
- Încearcă să-ţi aminteşti. - Afară.
Afară, în grădină.
- Ce faci? - Iau câteva lucruri.
- N-ai avut nevoie de lucruri până acum. - Da?
Până acum nu l-am mai căutat pe tata.
Vii?
Nu pot.
Nu cred că pot să fac asta, Max.
- De ce? - Trebuie să o faci singur.
Dacă tatăl tău vrea să ajungă la tine, atunci o va face.
Îmi pare rău, dar asta n-are legătură cu mine.
- Cum poţi spune asta? - De ce nu ţi s-a mai arătat?
- Ştie că aştepţi asta. - Ştie că am pe cineva care să mă ajute.
Poate de asta a venit astăzi.
Pentru că ştie că te voi pierde.
Cred că ar trebui să fim aproape.
Max, asta este. Acesta este cadranul solar pe care l-am văzut în viziunea mea.
L-am putut vedea în depărtare.
Ce vrei să spui? De unde l-ai văzut?
Nu ştiu.
Parcă ar fi fost de aici.
Eşti bine?
Este Eve.
Este aici. Stă chiar în faţa noastră.
De ce este aici? Am crezut că a terminat ceea ce avea de făcut.
Eve, ştiu cine sunt. Ştiu că sunt tu.
Nu ştiu. Poate că vrea ceva.
- Ce doreşti, Eve? - Trebuie să mergem.
Ştiu că vrei să-ţi găseşti tatăl, dar nu este vorba doar de el.
Eve, dacă vrei ceva, aş putea încerca să te ajut.
Dar nu poţi să vii după mine, tot restul vieţii mele.
- Ellie... - Ce este?
Acolo este o uşă.
- În viziune ai ieşit din întuneric, nu? - Da.
Max, încearcă cheia.
Ellie...
Eşti pregătită?
Ellie?
L-ai găsit?
Da.
Kate?
Ce a păţit?
A spus...
Mi-a spus că era cineva, pe nume Joseph, care a lucrat în azil.
A spus că s-a întors.
A spus că acest om a ucis-o pe Kate?
Warren a spus că a venit să se răzbune.
Să se răzbune? Pentru ce?
Nu ştiu.
Ştie că este răzbunare, dar nu ştie pentru ce.
Asta a spus.
Iar tu ce crezi?
Pentru că eu ştiu ce cred.
- Nu-l poţi crede. - Nu ştiu ce să spun.
Doar pentru că ţi-a trântit câteva rahaturi...
A înnebunit şi... şi a ucis-o.
- Ai sunat la poliţie? - Încă nu.
De ce nu?
Nu începe şi tu să devii ciudat.
- Aşteaptă. - Ce anume să aştept?
Nu era doar fiica şefului.
O ştiu de când era mică.
A fost ucisă.
Îmi pare rău.
O voi face.
Bine?
Îi sun acum.
Poţi să încetezi?
- Ce fac? - Te uiţi la mine.
- Cum ţi-ai dat seama? - Am simţit-o.
Scuze.
. Mă întreb dacă... - Ştiu.
- Şi? - Nimic.
Ai auzit asta?
Rahat!
Ai grijă, Ellie.
- Am văzut asta în viziunea mea. - Da? Urmează-mă.
Nu o mai aud.
Nu are logică. Tatăl tău nu are nici o legătură cu azilul.
Nu ştiu asta sigur.
- Cu greu mi-ar fi spus asta, nu? - Ştim că n-a murit aici.
Şi?
Viziunile îmi arată cum au murit oamenii.
Ştiu că este aici, Ellie. Am această senzaţie.
Bine.
Ellie?
Tată, ştiu că eşti aici.
Max...
Tată?
Max?
Max.
Max?
Max.
Max!
Tată? Tată, eu sunt. Sunt Max.
Bună, Max.
Eşti chiar... eşti tu.
Te-am aşteptat. Te-am aşteptat încă de când eram mic.
Ai venit şi te-ai aşezat pe patul meu...
Îmi pare rău că am fost departe atât de mult timp.
Am ştiut că te vei întoarce.
Toată lumea a crezut că am înnebunit,
dar am ştiut că vrei să fii cu mine.
Desigur.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc, tată.
Tată.
Ea îmi aparţine.
Max?
Nu, tati. Nu, tati!
Nu ai sunat la poliţie, nu-i aşa?
Tocmai ce am aflat că... prietena mea este moartă.
Vreau să nu te comporţi aşa.
A avut grijă de el.
A vrut să fie ca el.
De ce crezi că merită să fie protejat doar pentru că este şeful tău?
Bine?
Poate crezi că nu este capabil de ceva de genul acesta.
Asta... Asta mi-a făcut ieri.
Uită-te!
Ce alte dovezi mai vrei, Dan?
De ce eşti atât de convins că nu a făcut-o?
Este tatăl meu.
- Ce? - Dan!
Dan!
Ellie este în pericol. Este în tunele. A prins-o Joseph.
Trebuie să dau de Warren. L-am căutat peste tot.
- De ce ai nevoie de Warren? - El ştie configuraţia clădirii.
Te ajut să cauţi. Bine?
Încă mai crezi că este nevinovat?
Poliţia.
Warren!
Nu!
Warren?
Nu o face.
Te rog, Warren, nu o face.
Oricine ar fi tatăl tău vitreg, este un om mai bun decât mine.
Nu este adevărat.
Vrei să ştii cum este adevăratul tău tată?
Un laş, pe tot parcursul vieţii sale.
A crezut că se poate întoarce şi să aibă un minunat nou început.
Fiica mea a plătit preţul.
Mă ai pe mine.
Acum câteva săptămâni te-aş fi împins chiar eu.
Te-am urât pentru că n-ai ştiut de mine.
Warren... vreau să fiu în viaţa ta. Îmi datorezi asta.
Acest loc m-a schimbat.
Nu-ţi sunt de nici un folos.
Ellie este în pericol.
Nu, chiar este. Trebuie să vii.
- Am sunat la poliţie. - Ai încercat pe mobilul său?
Răspunde robotul. Maşina lui este încă aici.
- Warren, nu! - Doamne! Mergi, mergi, mergi!
Nu o găsim! Este în tunele!
Joseph...
De ce dracu nu ai spus asta?
- Vin cu tine. - Nu mă urmăreşti.
- Vei avea nevoie de mine. - Nu! Deja mi-a luat un copil acel om.
Nu te voi pierde şi pe tine.
Bătăile inimii ţi se măresc, o simt.
Fii calmă.
Cum de se face că te văd?
Ucigându-mă, m-ai făcut mai puternic.
Poţi face ceea ce pot face şi eu.
Exact ca fratele tău, Jed.
Fratele meu?
Cei în viaţă, morţii.
Pentru cei ca noi nu există bariere.
Te rog, lasă-mă să plec. Te rog.
Nu m-am îndoit nici un minut că te vei întoarce.
De ce m-ai luat când a murit mama?
Ce altceva ar putea face un tată?
Nu eşti tatăl meu.
Te-am hrănit, ţi-am cântat.
În unele nopţi ai dormit la pieptul meu.
Mirosul nou-născutului.
Este încă acolo, dedesubt.
- Dar nu eşti tatăl meu. - Acum sunt.
Eşti a mea.
Ce aş fi putut face?
Să te las să creşti fără ca să fie cineva să te iubească?
Nu trebuie să te îngrijorezi. Toate acestea sunt în trecut.
Keira, Dan este pe acoperiş. Mergi la el. Are nevoie de tine.
- De ce? - Mergi.
- Arată-mi unde ai văzut-o pe Ellie. - Ştiu cine este cu adevărat.
- Ştiu despre ce este vorba. - Trebuie să-l oprim pe Joseph.
- Am fost pe afară. - Aceea este cea mai rapidă cale.
L-am văzut. L-am văzut pe Joseph. A încercat să mă omoare.
Mi-a pus o sacoşă pe cap.
Cum se face că... doar este mort, nu?
Nu arată ca o fantomă, sau să se poarte ca una!
Când vei vedea ce poate să facă, atunci vei şti ce este. Haide.
- Eşti bine? - Chiar a vut s-o ajute pe Ellie.
- Ce dovedeşte asta? - Îi pare rău că a adus-o aici pe Kate.
Ar trebui să spun că vina lui este necesară.
Un angajat de acum 20 de ani a încercat să mă sufoce.
- Am crezut că vei fi puţin surprins! - A făcut şi mai rău.
De ce m-a atacat?
Pentru a mă scoate din calea sa şi a ajunge la Ellie? Nu are logică.
- Warren! - Ce?
Ai ştiut de ea, nu-i aşa?
Ai ştiut ce a păţit atunci când era foarte mică.
- De ce au adus-o aici, Warren? - Nu am ştiut că ea este.
A fost cu mult timp în urmă.
Eu cred că ştii. Altădată te-aş fi crezut.
- Nu-mi pasă ce crezi. - Ţi-a păsat vreodată de ea?
Sau doar ai stat şi ai privit cum a luat-o Joseph de la mama sa?
- Ai ştiut cine era, atunci când a venit? - Vrei s-o salvezi sau nu?
Am muncit din greu să-ţi fac acest loc aşa cum îţi place, Eve.
- Nu-mi spune Eve. Numele meu este Ellie. - Eu ţi-am spus Eve.
- Sunt Ellie. - Eu te-am făcut.
Am avut o viaţă grea înainte de a aduce confort în ea.
N-am vrut să fac asta.
Ştiu ce să fac.
Hai să schimbăm amintirile.
Bună fată.
Joseph!
Joseph, pentru numele lui Dumnezeu, dă-i drumul.
Ai ştiut şi l-ai lăsat să-mi facă asta!
Nu, Ellie, n-am ştiut. N-am ştiut că eşti Eve.
Warren, îmi pare rău să aud despre Kate.
Te voi ucide, corect de această dată.
Ai luat-o pe Eve. Îţi aminteşti regula care a ţinut pleava sub control?
Ochi pentru ochi...
Nu ai nevoie de o scuză. Ştiu despre Zoe.
Şi toate acele fete care au dispărut.
Pierderea Evei a lăsat un gol în viaţa mea.
Şi s-a dovedit că nimeni nu a putut să-i ia locul.
Să nu îndrăzneşti să-mi legi asta de mine!
- Ai făcut-o cu ani înaintea de naşterea sa. - Îndepărtează acel cuţit de ea.
- Pune-l jos, acum. - Tatăl tău a murit după 43 de minute,
coloana de direcţie trecându-i prin pancreas,
implorând pentru tine, mama ta şi pentru moarte.
În această ordine.
Asta ai vrut cu adevărat în toţi aceşti ani?
Ellie! Ieşi! Acum!
Ellie, haide!
Acesta-i sfârşitul, Joseph.
Eşti bine?
Nu-ţi fie frică. Am venit să te scot de aici.
Ce a fost, Ellie? O fantomă? Era om?
Nu ştiu.
Te-am ucis. Cum te-ai întors?
Warren m-a salvat când eram mică.
M-a salvat de la Joseph.
Nu a fost unul dintre ei?
- Warren Bettany? - Sunt Dan. Sunt fiul său.
L-am văzut. Este în subsol, pe o uşă din exterior, într-o aripă de clădire. Mergeţi.
Am ştiut că Joseph era tatăl meu înainte de a-mi spune asta.
Am putut să o văd în viziunea mea.
Răul pur.
Pentru asta am venit.
E-n regulă.
E-n regulă, bine?
El este?
Puteţi confirma că este Warren Bettany?
Domnule?
Îmi pare rău pentru tatăl tău.
A fost pe fază.
Am vrut asta mult prea mult.
Nu renunţa la speranţă.
- Va veni. - Cum să se întâmple fără tine prin jur?
Ai încredere în instinctele tale. Vei şti când este real.
Dumnezeule, este Warren.
Nu Joseph.
Am găsit un bilet suicidal la el.
Mi-a lăsat toate acestea.
De ce s-ar fi sinucis Warren?
Nu a făcut-o. Joseph a făcut asta.
Este încă acolo.
Sunt singura care-l poate opri.
Voi face să-şi fi dorit să nu fi avut vreodată o fiică.
Rămâi?
Vii?
Da.
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Bedlam Sezonul 02, episodul 06-"Reunion"
Sfârşitul sezonului 2.