Din episoadele anterioare...
Folosirea astrolabului dezlănţuie un rău incredibil
ce trebuie eradicat.
- Acum mă ajuţi, Arthur? - Desigur.
Metronomul e pentru Steve. Îl aduc înapoi.
Agentul Jinks e legat de metronom.
Încă nu ştim reversul acestui artifact.
M-au prins.
- Nu văd nimic. - Doamne, îl simt.
Unde e Artemis?
Nu, nu, tu doar... În sfârşit.
Ne-ai spus să ne vedem aici acum 30 de minute.
Niciodată nu ai întârziat. Te simţi bine?
Le-am spus că probabil ţipi la copii să plece de pe peluza ta.
Da, sau poate erai ocupat cu invenţia focului.
Din timpurile oamenilor cavernelor.
- N-am voie să fac asta, nu? - Nu.
- Am primit un mesaj de la Hugo Miller. - Ce mai face?
Încă e enervant. Şi e pretutindeni.
Dar am reuşit să aflu că a găsit un artifact.
Va trebui să mergem să-l recuperăm.
Pete, o să te trimit cu Claudia.
Ce? Dar eu sunt partenera lui Steve.
L-am înviat din morţi, aşa că îl cam deţin. Nu te supăra, Pete.
Nu te supăra, Pete?
Mergi cu Pete.
E o sarcină. Nu îţi alegi propria aventură.
De ce nu vii aici...
Steve, tu şi Myka, veţi merge la New Orleans.
Veţi vorbi cu dr. Nina Golden. E terapeută.
Se pare că mai mulţi pacienţi au fost vindecaţi peste noapte.
Poate e o terapeută bună.
Nu, oamenii aveau probleme grave...
P.T.S.D., dureri, fobii ce-i paralizau.
Şi peste noapte au dispărut.
- Durează deja de trei luni. - Vom opri un artifact
ce ajută oamenii cu probleme să se însănătoşească?
Da.
Ce ştim despre artifacte?
Orice artifact, chiar şi cele ce par să facă bine?
Da, am înţeles. Ne ocupăm de asta.
Bun. Grozav. Plecaţi acum.
Pete, Pete.
Ca bărbaţii, Artie.
Vreau să stai cu ochii pe Claudia.
De ce, ce s-a întâmplat? E bine?
Nu, e bine. Doar că a trecut prin multe.
Vreau să mă asigur că nu e supusă prea mult stresului.
Bine, desigur.
Bun. Pa.
E o plăcere să ai musafiri.
Am fost nomad în ultimii doi ani,
şi în final m-am hotărât să renunţ să mă împotrivesc
şi să mă întorc la vechea mea casă.
Îmi place ce ai făcut cu tot... bejul.
Da, ia loc.
Hugo, ai...
- Ai ceva pentru noi? - Credeam că nu mai întrebaţi.
Uitaţi-vă la frumuseţile astea.
Aici, prieteni, e o pungă de bile
deţinută de tânărul Bobby Fischer.
Una din minunăţii îi redă concentrarea maximă celui ce ţine
şi un impuls puternic de a-şi atinge orice scop.
Super.
Dar expunerea prelungită duce la violenţă...
Nu e aşa super.
Şi în final nebunie sau un atac cerebral.
Le-am căutat în anii '70,
dar nu le-am putut găsi.
Şi apoi am fost oprit
de sistemul de computere al Depozitului.
- Cum le-ai luat? - FedEx.
- Asta e ciudat. - Cine le-a trimis, ştia
că frumuseţile erau în topul
listei cu cele mai dorite artifacte.
- Unchiule Huey. - Uite-l.
Agenţii Donovan şi Lattimer...
- Acesta e nepotul meu, Brady. - Mă bucur să vă cunosc pe amândoi.
Brady stă cu mine cât urmează
Academia Tilson, alma mater a mea.
Brady a pus mâna pe punga de bile,
pe care am lăsat-o pe birou, şi lucrările de cercetare,
iar el le-a luat cu el la şcoală, nebunaticul.
- Am fost curios. - Curios.
Aţi auzit? Adică foarte rău ai făcut, Brady.
Tilson e competitivă.
Mai ales săptămâna asta, e mai multă presiune din cauza T.I.M.
T.I.M., maimuţa internaţională...
Turneul interşcolar multidisciplinar.
- Cum e Hogwarts. - Tare.
Mai puţin tare.
Din păcate, e legat de susţinerea studenţilor.
Părinţii şi facultatea tind să-i împingă pe copii prea mult.
E între noi şi North Lake Prep, rivalii noştri.
Îi urâm.
Brady, voiai bilele să te concentrezi, să-ţi dea un impuls mai mare?
Am folosit una să-mi scriu lucrarea pentru ingineria computerelor la T.I.M.
Am scris-o în 20 de minute. A fost super.
Dar le-a adus înapoi înainte să se întâmple ceva rău.
De fapt, unchiule Hugo, e o problemă.
Credeam că va...
Credeam că va dispărea, dar se înrăutăţeşte.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
WAREHOUSE 13 Sezonul 4 Episodul 4
Am terminat ultimul tur în Afganistan acum 6 săptămâni. Sunt pilot de elicopter.
Şi aţi început să mergeţi la dr. Golden imediat ce v-aţi întors?
Alex suferea de P.T.S.D.
Era în stare de şoc şi retras, şi nici n-am ajuns la problemele grave.
Apoi ieri, simptomele lui au dispărut.
E posibil ca tu...
Ai doar o zi bună?
Doar că nici nu-mi amintesc să fi avut P.T.S.D.
Nu, am văzut cazuri similare la mai mulţi pacienţi în ultimele trei luni.
Şi îmi fac griji. Vindecarea cere timp.
E vreo legătură între pacienţi?
E vreunul înrudit, locuiesc în acelaşi cartier?
Nu, nici nu suferă de aceleaşi boli.
O tânără văduvă a uraganului Katrina, un copil ce se reface după un accident,
şi experienţa de război a lui Alex.
Au trecut complet peste asta.
E bine că suntem aici să oprim asta.
Şi sunteţi de la guvern?
E bine, dar pare ciudat că guvernul federal...
Serviciile de sănătate.
Adunăm date.
Ne plac numerele.
Aţi adus vreun obiect neobişnuit în birou recent?
Obiecte? Nu, nu cred. De ce?
Vrem să vedem dosarele pacienţilor.
Puteţi ascunde numele pentru confidenţialitate.
- Dar suntem aici să găsim o legătură. - Desigur.
Arthur.
- Bună. - Frate Adrian.
Nu e un moment bun.
Şi încă nu am găsit nimic care să te ajute la localizarea astrolabului.
- Dar îţi promit... - Exact de asta sunt aici.
Cred că am găsit ceva care să ne ajute să aflăm cine l-a furat.
- Grozav. - Brady, ar fi trebuit să-mi spui asta.
- Tocmai s-a întâmplat. - O să reparăm asta acum.
Înapoi. Pregăteşte-te să fii uimit.
- De obicei e mai uimitor. - Nicio reacţie.
- Dă-mi să-ţi văd mâna. - Da.
- Nicio schimbare. Ce ne-a scăpat? - E posibil să-i fi...
Împrumutat o bilă unui puşti pe nume Tommy?
Sunt mai multe filmuleţe ale prietenului tău.
Un Tommy sfrijit acum
îl bate de-i sună apa în cap pe un Viperin mai mare.
Brady, ai împrumutat o bilă?
De fapt, vreo patru.
- Îl cunosc pe tip. E un copil bun. - Era drept să împrumut bila.
- Nu vreau să fiu egoist. - Ar fi fost admirabil
dacă ai fi împărţit o pungă de chipsuri, sau să fumaţi marijuana la un concert.
Ceea ce ar fi foarte rău. Ar fi îngrozitor.
Ce vrea să spună unchiul Huey e că artifactele sunt mereu periculoase.
Ce ar fi să aştepţi acolo cât eu lucrez aici?
Bună idee.
Tommy, arată-le. Arată-le ce mi-ai arătat mie.
Brady a spus că bila mă ajută să mă concentrez asupra ţelului.
Nu-mi vei suna părinţii, nu?
Nu, dar data viitoare încearcă un Red Bull.
Nu înţeleg. Unul din ţeluri e să-l baţi pe puşti?
Nu, dar trebuia să intru în echipa de matematică pentru T.I.M.,
şi mai era doar un singur loc.
Acel gigant era expert în matematică?
Avem nevoie de bilă acum.
Bine.
Agent Lattimer, mulţumesc că ai aşteptat.
- Nu ştiu ce le pasă Serviciilor Secrete... - Violenţa în şcoli.
Da, e una priorităţile preşedintelui anul acesta.
- Sunt în belele, nu? - Tommy, să faci asta în săptămâna T.I.M.?
Datorită tăierilor absurde de buget, pe care le face stimatul consiliu şcolar,
suntem presaţi să cerem mai mult sprijinul elevilor.
Atmosfera e deja tensionată.
Consiliul trebuie să vadă T.I.M. ca pe un succes.
Toleranţa e zero.
Îmi pare rău.
Grozav. Ai auzit? Atmosfera e tensionată.
Da, mai adaugă violenţă, bile periculoase,
şi Harry Potter devine Full Metal Jacket.
Nu e nimic aici, doar multe poveşti depresive.
Ştiu cum e să te întorci după ce ai fost plecat.
Dacă vrei să vorbim...
Dar sunt alte circumstanţe, nu crezi?
Da, dar discuţiile tot discuţii sunt.
Serios, sunt bine.
Serios? E ironic, ştii?
Tipul ce îşi dă seama cine minte, e un mincinos îngrozitor.
Pete m-a avertizat legat de asta. Dacă începi să vorbeşti despre sentimente
ar trebui să schimb subiectul.
Serios? De parcă Pete are sentimente.
Nu vrei să vorbeşti despre asta. E bine.
Ai dreptate. Nu e nimic aici.
Steve, vino să vezi asta.
E un club de jazz pe stradă.
- "The Altered Scale." - Logoul îţi e familiar?
Alex avea unul pe tricou, aşa că ştim c-a fost aici.
Având în vedere ce aproape e barul,
şi cum pacienţii l-ar fi văzut...
Hai să vorbim cu ei şi să aflăm dacă altor pacienţi le place jazz-ul şi băutura gratis.
Eu ştiu că mie-mi plac.
Uite o listă cu alţi trei tipi.
- Dacă ajung violenţi ca Tommy? - Nu-ţi face griji.
Vei sărbători cât ai zice peşte.
Brade-ster, probabil le ştii orarul, nu?
Hai să vedem la ce ore sunt.
- Te simţi bine? - Da, doar că...
Iar am fost neatent cu un artifact.
Iar acum nepotul meu e în pericol.
Se mai întâmplă accidente. Nu te învinovăţi pentru asta.
Îl poţi face pe Tommy să facă asta.
Hai să ne despărţim,
şi să punem mâna pe bile.
- Hai, vom repara asta. - Desigur.
Ce zici, ajungem acasă la cină?
Cred că-i aparţinea unui şerif bătrân.
Jack Duncan, cel mai de succes vânător de recompense din New Mexico, nu un şerif.
Detaliile contează.
Aşa înţelegem ce fac de fapt artifactele.
Desigur. E fascinant.
Din ce am aflat, pintenul ne poate ajuta să dăm de urma mişcării
astrolabului lipsă...
Aşa cum un vânător de recompense dă de urma unei persoane.
- Asta e chiar bine. - Este, nu?
Din păcate, Regenţii...
Sunt consiliul nostru de directori şi sunt foarte stricţi.
Agenţilor Depozitului nu le e permis să folosească artifacte.
E de înţeles. Dar având în vedere pericolul astrolabului,
nu e în interesul nostru, al organizaţiilor noastre,
să-l recuperăm prin orice mijloace?
Ar fi foarte mult de aflat
cum funcţionează acest pinten,
ca să aflăm ce revers poate avea.
Nu ne avântăm în aceste lucruri
fără foarte multe...
Cercetări.
Asta am găsit eu.
- Ai făcut cercetări. - Da.
Istorii ale utilizării, probe anecdotice ce arată reversul.
Cailor le va fi frică de tine câteva zile.
Călăreşti? Ce uşurare.
Acum îmi poţi arăta cum merge.
E incitant, nu?
Da, hai să folosim cuvântul ăsta.
Dumnezeule.
- Te uiţi la locul ăsta? - Poţi dezactiva o clădire?
- Poate fi orice de aici. - Orice ar fi, trebuie să fim atenţi.
Niciun pacient nu-şi aminteşte exact ce li s-a întâmplat când au fost aici,
ceea ce înseamnă că e ceva legat de memorie
ataşat la ceea ce căutăm.
Încă încerc să înţeleg de ce e rău că îţi pierzi amintirile oribile.
Pentru că atunci când un artifact face asta,
cine ştie cu ce preţ va fi?
- Vă pot ajuta? - Da, bună.
Ne întrebam
dacă a apărut vreun obiect nou aici recent.
Obiect nou?
E o palmă de praf pe fiecare prostie de aici.
Scuze, "obiecte valoroase."
Despre ce e vorba? Sunteţi poliţişti? Arătaţi ca fiind de la poliţie.
- Eu sunt agent special Bering. - Agent special Jinks.
Dina Smith, barman special.
E vorba de contrabandă sau ceva?
Nu, e vorba de adunarea datelor.
Oamenii sunt fericiţi aici?
E vorba de preţ. Dacă beat înseamnă fericit, atunci sunt.
- Părţi bune şi rele. - Dar muzicienii?
Cântă aici regulat?
Unii din ei. Muzicienii vin în serile în care vor...
Muzicianul ăsta... Ethan?
Cântă seară de seară. E singurul.
Ethan Ellis, da.
- E foarte bun. - E omul nostru minune.
- Se simte bine? - Pare slăbit.
Da, e un virus nenorocit.
Nu-l lasă, sărmanul.
- De cât timp îl are? - Acum că întrebi...
Sunt cam trei luni.
A fost la mai mulţi doctori, dar nu găsesc nimic.
Mă scuzaţi.
Nu e un virus. Aveam dureri mai mici când eram mort.
Mai mulţi oameni care au fost aici au scăpat de durere.
Şi un tip de aici
e în dureri şi nimeni nu-şi dă seama ce are de...
Trei luni.
Cineva îi dă lui Ethan Ellis
durerea celorlalţi oameni.
Declan, nu! Pune-o jos!
Nu pot lua un 9!
- Vrea să-i schimb nota. - Studenţii cu 10 la biologie
participă la echipa de biologie la T.I.M.
Şi dacă-i spargi capul profesorului ajungi căpitanul echipei?
Bine. N-o schimba.
Ajung în echipă printr-un alt mod.
De ce fug mereu?
Şi unul din cele mai ciudate lucruri pe care le-am spus a fost
Declan, dă-mi bila.
Ai luat-o?
Da. Avem două, ne mai trebuie două.
Nu e aşa greu. E cam floare la ureche.
- Ce faceţi? - Omul meu e aici undeva.
Trebuie să-l găsesc şi să-l ameţesc ca pe un peşte.
Un peşte furios, concentrat, posibil violent, Claud.
Vorbesc de Piranha 3-D, aşa că ai grijă, da?
Sună Hugo, trebuie să plec.
Am înţeles.
Ne gândeam că acel Pierce,
băiatul cu a treia bilă, e la acest seminar.
- Prinde-l! - Update, e Pierce.
- Trebuie să-l oprim, unchiule... - Nu, nu, nu.
- Brady, Brady, imediat ce Pete... - Nu, nu, nu. Nu e timp.
Trebuie să luăm marmura acum.
Se pare că Brady are ca scop recuperarea celei de-a treia bile.
- E foarte concentrat. - Eu nu pot...
Nu pot lăsa ca asta să se întâmple.
Brady.
Brady? Brady?
- Cum se simte Brady? - Mă tem că starea se înrăutăţeşte.
Încerc să fiu optimist.
Asistenta de la şcoală e foarte credulă.
Am convins-o că sunt doctor. Am trimis-o după un antibiotic inexistent.
Bravo mie.
Odată ce Pete ia bila de la Pierce şi eu pe asta, am terminat.
Bun, pentru că începe să se vadă reversia...
Bătăi neregulate ale inimii, tensiune mare.
Mă tem că băieţii vor face stop cardiac sau atac cerebral.
Nu te grăbi. Văd bila.
Trebuie să câştigi de data asta.
Trebuie să-i dobor pe tipii ăştia de la North Lake Prep.
Ştiu.
Uită-te la mine.
Ai un ţel.
Să fii ultimul care rămâne în bătălie.
Voi fi.
Bună, ai o bilă?
Vreau să închizi ochii. Imaginează-ţi astrolabul.
Concentrează-te bine. Vreau să te concentrezi.
Concentrează-te pe astrolab,
şi ţine imaginea în minte.
Acum că ai imaginea, poţi deschide ochii.
Tot ce trebuie să facem acum e...
Nu. Trebuia să ştiu.
Când foloseşti un artifact să găseşti alt artifact,
mai ales unul puternic ca astrolabul, totul devine complicat.
Înţeleg.
E bine că nu era pintenul lui Jack Duncan.
Da...
- N-a fost? - Nu.
L-am cumpărat de la un magazin din Univille.
Nu eram sigur ce intenţii ai.
Acum sunt.
Când ai început să suspectezi?
Prima dată când am venit aici.
Tu ai folosit astrolabul.
Prostule nebun...
- Ai eliberat un rău... - Am făcut ce trebuia.
Am terminat aici.
Gata cu jocurile.
Cineva care încearcă să mă rănească?
- Hai, eu... - Am auzit că tu cânţi.
Eşti foarte bun. Crezi că poate fi cineva gelos?
Gelos pe mine? Nu, toţi de aici sunt buni.
Adevărul e că eu sunt gelos pe ei.
Ţi-a făcut cineva un cadou în ultima vreme?
Ceva neobişnuit?
- Sau trompeta, de când o ai? - Nu mi-a dat nimeni nimic.
- Şi am trompeta de ani de zile. - Încercăm doar să ne explicăm boala.
Noroc. În 3 luni, singurul lucru la care se gândesc doctorii e că sunt pe moarte.
N-am idee de ce.
Îl cunoşti pe Billy Colfax? Cânta bine la saxofon.
Avea scleroză. A spus să cânţi şi durerea dispare.
L-a făcut mai puternic.
Asta voi face. Voi cânta să dispară durerea...
Atât cât pot.
Mă scuzaţi.
Avem veşti bune şi rele. Vestea bună, bila.
Asta era prea volatilă s-o lăsăm în urmă.
Grozav. Facem o colecţie.
Trebuie să câştig dezbaterea. Ai distrus totul.
Tatăl lui crede că e în camera băieţilor.
- Trebuie să ne grăbim. - Unde e Pete cu ultima bucată?
- Trebuie să le dezactivăm. - De acord.
Brad, te simţi bine?
Simt că-mi va exploda pieptul.
Avem probleme. Spune-le.
Nu am bila. A fost confiscată.
- Confiscată? De cine? - Marshall, directorul.
Am fost puţin nervos la oră.
Puţin... E puţin spus.
Şi cu toleranţa zero de săptămâna asta, mi-a luat toate lucrurile.
Mi-a zis că mi le dă după oră.
Directorul are ultima bucată.
Care sunt ţelurile lui? Să primească copiii o educaţie bună, nu?
Sau să facă mai mulţi bani la vânzarea de produse de patiserie.
Spălarea de maşini.
Pun pariu că organizează spălarea de maşini.
Ce facem în continuare?
Trebuie să-l găsim pe director şi să luăm ultima bilă.
Hugo, tu stai cu băieţii.
Hai să punem şcoala să anuleze chestia asta T.I.M. înainte să fie mai rău.
Mulţumesc că mă laşi să mă uit la el.
Am observat că... Ethan cântă aici seară de seară.
Dar acum trei luni... deloc.
Doamne, nu voia să stea în faţa mulţimii înainte să fie bun.
Venea aici tot timpul, dar doar se uita.
Şi a început să devină mai bun...
Cam acum două, trei luni.
Cam atunci când a început să se îmbolnăvească.
S-a schimbat ceva?
Avea un nou profesor sau...
Nu din câte ştiu eu.
Dar într-o seară, un bătrân cântăreţ de jazz a venit.
Şi îmi amintesc din cauză că Ethan s-a schimbat la faţă când l-a auzit.
- Era acaparat. - Ce spunea?
Spunea că, să cânţi cu adevărat, trebuie s-o faci din suflet,
să eliberezi durerea din viaţa ta prin muzică.
Şi ca să fie un cântăreţ de jazz bun, Ethan trebuia să experimenteze mult viaţa.
Mai multă durere.
Muzica lui Ethan e cel mai important lucru pentru el, nu?
Doar la asta se gândeşte.
Mulţumesc.
Dacă muzicienii... cei foarte buni...
se inspiră din experienţe de viaţă, durere, mâhnire, frică...
Şi tot ce-şi dorea Ethan mai mult să facă
era să fie un bun muzician...
Crezi că-şi face singur asta?
Poate are un artifact ce-i permite
să cânte prin durere,
să devină un adevărat cântăreţ de jazz.
Chiar dacă-l ucide.
Dl Marshall a mers la sala de sport, desigur.
Ultimul eveniment de la T.I.M. e mereu baschetul.
- Toată şcoala vine. - Bine, mersi.
Dar nu l-aş deranja. Era foarte agitat.
Consiliul şcolii va fi acolo, şi tot spunea că şi-o vor lua.
Nu cred că l-am auzit vreodată înjurând aşa.
Un director nervos e pe urmele consiliul?
- N-aş spus asta. - Tăieri de buget.
A menţionat ceva de consiliu, cum că taie din buget.
Mai degrabă îl ucid. Dl Marshall ştie că cei din consiliu
ar da jos toată şcoala doar să reducă din cheltuieli.
Dar nici eu n-am spus asta.
- E pe urmele consiliului. - Într-o sală plină de copii.
Îmi fac drum spre sală. Tu ia-l pe Hugo şi ne vedem acolo.
Ştie locul. Ne poate ajuta.
Nu-l văd. Nu-l văd pe Marshall nicăieri.
Sunt cu Hugo. Suntem pe drum.
- Dacă directorul nu e în sală... - Nu-ţi face griji pentru asta.
Cunosc fiecare ungher al şcolii.
Şi îmi amintesc că atunci când aveam 14 ani...
Da, mai târziu.
- Nu te lăsăm să amâni T.I.M. - Brady, ce faci?
L-am auzit pe agentul Lattimer spunând că va închide T.I.M. şi nu poate.
Tilson trebuie să câştige!
Nu poţi pleca.
Poate că nu, dar nu îţi dau astrolabul.
Nu-l vreau înapoi.
- Vreau să-l foloseşti din nou. - Să desfac tot ce am făcut?
Nu.
Chiar crezi că ai de ales?
Ar trebui să fie şi alegerea ta.
Sunt multe mai multe în joc decât ştii.
Ethan, trebuie să te opreşti.
Toţi sunt critici.
Ştim ce faci.
Furi durerea altor oameni.
Pare SF.
- Dar ştii că nu e aşa. - Ştiu şi că nu voi renunţa.
Nu. Nu-ţi face griji pentru T.I.M.
Asigură-te că agentul Lattimer nu-l închide şi nu-mi voi face griji.
- Ştii că nu pot face asta. - Îmi pare rău, unchiule Huey.
Tommy, du-te!
Asta trebuie să-i reţină.
Stai.
- De ce ai făcut asta? - Ce?
Lumea îşi pierduse speranţa.
Astrolabul era singura soluţie.
Trebuie să mă crezi. Am încercat să-ţi spun.
- Eram acolo? - Da.
Sigur ţi-am spus că...
că vei crea un rău...
Cu care va trebui să trăiesc pentru tot restul vieţii.
Da, dar mă descurc.
Cum rămâne cu noi?
Vei condamna restul lumii ca să trăieşti cu răul tău?
E în regulă.
Asta vreau.
Haide.
- Dar te omoară. - Merită.
- Şi eu te pot ajuta. - Nu!
- Îţi pot alina durerea. - Nu poţi.
Dumnezeule. Ce ţi s-a întâmplat?
E numai vina mea.
- Nu e vina ta. - Ba da.
Brady ştia despre bile pentru că i le-am arătat eu.
- I-am spus cum merg. - Ce?
De ce ai face aşa ceva?
Nu am vrut să le folosească.
Dar e deştept. E special.
Dumnezeule.
Voiai să devină un agent al Depozitului ca tine.
De asta i le-ai arătat?
- Ce e asta? - Durerea mea.
Opreşte-te, te rog.
- Te simţi bine? - Da.
Mi-e puţin greu să respir.
E un alt revers. Ce se întâmplă cu mine?
De ce iei asta asupra ta?
Timp de 30 de ani, n-am existat. Apoi am avut o a doua şansă.
Dar era suficient pentru mine? Nu. Trebuia să las o moştenire... Brady.
- Am fost lacom. - Nu, nesăbuit, poate...
Dar nu lacom. Cred că voi fi bine.
Dacă nu voi mai avea o a doua şansă?
Dacă universul vă pune pe tine şi pe Brady
să plătiţi pentru greşelile mele?
Opreşte-te.
O sufoci pe Claudia. O poţi ucide.
Ce?
Nu!
Vezi? Probabil eram puţin stresată.
Sunt bine. Brady va fi bine într-un minut.
Şi apropo, nu cred că universul
răneşte adolescenţii ca să le pedepsească unchii nebuni.
- Eu i-am făcut asta. - Hugo...
Dacă Brady va deveni un agent al Depozitului, aşa cum speri că va fi...
Atunci salvează-l.
Singurul mod în care îl vom salva e să-l găsim pe director şi bila.
Avem nevoie de tine, Hugo.
Nu mai avem timp.
Nu voi desface ce am făcut.
Frăţia e mai puternică decât crezi.
Şi eu lucrez pentru oameni puternici.
Ai venit la mine acasă şi ai furat,
ai distrus munca mea de o viaţă,
şi eu voi răspunde la fel.
Lucrurile deja au fost puse în mişcare.
Şi spre deosebire de Regenţii tăi,
noi nu urmăm nicio regulă.
Facem orice e nevoie.
Avem cod roşu. Toată şcoala e aici.
Nu-l găseşte nimeni pe director.
Şi am un presentiment urât...
La naiba. Consiliul şcolii.
Ţinta directorului.
Dacă tipul plănuieşte să se răzbune aici,
mulţii copi vor fi prinşi la mijloc.
- Sunt mulţi. - Da, şi nu am nevoie de presentimente
să ştiu că se va termina urât.
Hugo, dacă directorul avea o armă
o puşcă sau ceva,
e vreun loc unde s-ar ascunde ca să aibă ţintă perfectă?
- Totul e expus. - E aici undeva.
Nu, e un singur loc unde ar putea...
- Pete. - Da?
Uşa aia unde duce?
- Camera centralei. - Care e unde?
- Sub sala de sport. - Voi staţi aici
şi căutaţi-l în caz că apare.
Îmi stai în drum.
Stai acolo. Cineva trebuie să oprească consiliul
de la a distruge şcoala, program cu program.
Ce e chestia aia?
Înainte să fiu administrator, am fost profesor de chimie...
Alt program pe care vor să-l taie.
Centrala va transforma compusul în gaz în 60 de secunde.
Consiliul stă chiar sub sistemul de ventilaţii al sălii de sport.
Asta va fi tot.
Nu sunt singuri acolo.
Vei otrăvi toţi studenţii.
Victime colaterale. Ţinta e oprirea consiliului.
E bine să ai ţeluri.
Aşa dobori pe cineva.
Dacă chestia asta se transformă în gaz...
Nu, Pete, trebuie să închizi centrala înainte să se întâmple asta.
Mă ocup eu de asta.
Sunt numai fire şi circuite.
- Stai acolo. Vin imediat. - Nu, Claud, nu vei ajunge la timp.
Scoate-i pe toţi de acolo...
în caz că nu-mi reuşeşte asta.
Pete, haide. Haide, Pete.
Gândeşte.
Concentrează-te.
De ce am nevoie ca să mă concentrez?
De bilă.
Haide.
Bună, prietene. Am nevoie de ajutorul tău.
Te rog să mergi şi să nu mă ucizi.
Heather, foarte frumos. Heather, Heather, Heather,
Heather, şi Heather, hai să nu avem o tumoare la micul dejun.
- Toată lumea pe aici. - Nu intraţi în panică.
Dacă vă călcaţi în picioare va fi rău dacă gazul otrăvitor iese.
- Ai spus cumva un gaz otrăvitor? - Da, e un fel de reacţie chimică.
Dumnezeule, hai.
Hugo, e probabil mai bine să nu foloseşti cuvinte ca "otravă" şi "călcat în picioare."
Continuaţi, băieţi.
Dle Davis, de la ora clasei a opta,
ai spus să încep de jos...
E chiar tare.
Nu vom reuşi să scoatem copiii la timp.
Stai puţin, Claud.
Pete, e o situaţie de acum ori niciodată.
Începem.
Dle Davis, dle Davis.
Mulţumesc, mulţumesc.
Ai reuşit?
Pete, braţul tău.
- Pete! - Bună.
Da, hai să facem asta.
Ce naiba a fost asta?
Tocmai...
Am încercat cumva să omor...
Nu, să omori? Nu.
Nu, nu, nu. Ce...
- Poate... - Ce ai mâncat la prânz?
- Nimic, doar salată. - Salată.
- Da, e de la ciuperci. - Da, ciuperci.
- Am avut grijă de tot. - Guvernul are grijă de asta...
- Un transport prost. - Ciuperci.
Bun. Mulţumesc.
Hai să ne îngrijim de cap.
Claudia, mulţumesc.
Nu, tu ţi-ai dat seama că era în camera centralei.
Nu legat de asta. Înainte, Brady.
Da, desigur.
Hugo, când eram foarte mică,
fratele meu era nesăbuit şi l-am pierdut pentru mult timp.
Tocmai l-ai adus pe Brady în viaţa ta.
De ce ai vrea să fii nesăbuit cu asta?
Corect.
Stră-străbunicul meu a lucrat cu Scott Joplin.
Joplin i-a lăsat cutia asta de ţigări,
spunea că l-a făcut să simtă viaţa din plin.
Asta a pus în muzica sa.
Şi ai crezut că e o scurtătură spre muzica inspirată?
Mă ajutam. Dar i-am ajutat şi pe acei oameni.
Oamenii au dreptul de a trece de durere
singuri, să se vindece.
- Trebuie să înveţi să-ţi trăieşti viaţa. - Am 27 de ani.
E un timp bun de a muri, ştii? Muzica mea va dănui.
Morrison, Hendrix, Janis Joplin,
Cobain, Winehouse... e o companie bună.
E egoist.
Cum îndrăzneşti să pleci
fără să te gândeşti la oamenii din viaţa ta?
Oamenii care te iubesc.
Ca de exemplu?
Acum nu eşti doar egoist.
Eşti şi orb.
Mă placi?
Şi eu. Dar nu credeam...
Muzicienii.
E o experienţă de viaţă
ce te aşteaptă acolo.
Mi-am dat seama săptămâna trecută.
De câte ori sunt rănit, Claudia simte durerea.
Poate că metronomul mă ţine în viaţă, dar...
Dar dacă ţi se întâmplă ceva îngrozitor,
i se întâmplă şi Claudiei?
Trebuia să fie un preţ dacă Claudia m-a reînviat,
dar n-o voi lăsa să plătească cu viaţa.
Ea ce crede despre toate astea?
Nu ai vorbit cu ea deocamdată.
Dacă îi spun, mă va opri din ce am de făcut.
Şi amândoi ştim că, dacă mă deconectez
de la metronom e singurul mod de a o ţine pe Claudia în siguranţă.
Ştiu doar că am pierdut mulţi oameni la care ţin.
Sam a murit. Dickenson a murit.
- H.G., Dumnezeu ştie unde e. - Ştiu.
Ţi-am găsit cadavrul în hangar.
Nu mai vreau să trec prin asta. Mai e o soluţie.
- Trebuie să fie. - Nu văd ce.
Nu ai căutat cum trebuie.
Poate e timpul să începi.
Ethan a început să se simtă mai bine odată ce am neutralizat cutia.
Deşi durerea a revenit tuturor celor afectaţi.
Acum pot începe vindecarea.
Vorbind despre asta, Artie,
trebuie să-mi petrec timpul aproape de casă.
Să sar peste câteva misiuni şi să mă concentrez pe procesare,
să învăţ mai multe despre metronom, despre cum merge.
- Ia cât timp ai nevoie. - Mulţumesc.
Succes, artifact recuperat, criză stăpânită, zi salvată.
Bine lucrat. Lauda nu-ţi stă în fire.
De când? Ce faci, Jinksy?
De ce eşti aşa serios?
Vă tot spun că aşa sunt eu.
- Contemplativ. - Nu ştiu.
- Aş spune "constipativ." - Nu e un cuvânt.
Am ceva să te fac să contemplezi un zâmbet,
Revenge pe TiVo.
De ce încercaţi toţi să mă faceţi să mă uit la serialul acela?
Bună, Artemis. Artifactele.
- Pete? - Da?
- Cum s-a descurcat Claudia? - Înfricoşător.
Înfricoşător?
Cum adică? Cât de înfricoşător?
Nu, Artie, adică e înfricoşător ce femeie puternică a devenit.
Hugo a spus-o şi el, "e o adevărată forţă."
- Nu, ai fi mândru. - Asta e bine.
- Vreo problemă? - Ne-am descurcat.
Ne-a luat ceva timp, dar am recuperat bilele.
- Copiii sunt bine. - Stai, stai.
- Bile? - Da.
Bilele lui Bobby Fischer.
Da, au ajuns la uşa lui Hugo.
Un lucru bun, pentru c-a fost o pacoste...
Artie?
Mi-ai distrus munca de-o viaţă.
Ce?
Nimic.
Nimic, dar bine lucrat.
Du-te să te odihneşti. Ne vedem mai târziu.
Nu, te rog, nu.
Nu.
Lucrurile au fost deja puse în mişcare.
Nu!