Cum poţi răbda să te priveşti în oglindă?
Atlantida, Regele Orin, Echipa... Ne-ai trădat pe toţi!
Pe barba lui Neptun! Nu pot să cred că te idolatrizam cândva!
De ce mai e prizonierul ăsta încă la bord?
Ar trebui livrat numaidecât Partenerului nostru.
- Pregătiţi o capsulă. - Îl voi înmâna personal, tată.
Negativ. Am alte sarcini pentru tine, fiul meu.
Tu nu eşti fiul lui! Eşti comisionarul lui!
Eu sunt conştient de rolul meu în marele ansamblu, La'gaan. Tu eşti?
Tare am să ţi-o mai plătesc pentru asta... amice (şi "momeală" în l. engleză).
Kaldur'ahm, ar trebui să ştii că încrederea mea în tine e absolută.
Însă alţii încă mai cer dovezi ale loialităţii tale.
Ai cuvântul meu, tată.
Voi face orice e necesar... pentru a intra în Lumină.
TINERII JUSTIŢIARI Sezonul 2: Invazie Episodul 9: "Cel mai întuneric"
Traducerea: Reef
Frate Tommy, cred că ni-s proşti ca noaptea de intrăm în horă cu gagiu' ăsta.
Adică, nu-s nici doi ani de când domnu' Acvatic acilea de faţă
încerca să ne bage-napoi la zdup în Belle Reve.
Păi, soră Două-parale,
lumea zâce că s-o schimbat cu totu' dă când o afla' cine-i tăicuţa dumisale.
Eu am auzit că a schimbat taberele din cauza vreunei fete!
Ceea ce înţeleg perfect. Ştii tu, dacă-i fata potrivită.
Fă paşi, Junioru'. Îmi faci piele de găină.
Dar în sensul bun, nu, păpuşă?
Io-m' fac mai cu samă griji cu Tigroaica asta.
Cum să face că Gemenii Groază n-or mai auzî' dă ea pân-acuma?
- Ştiţi că vă putem auzi? - Asta ştim, domniţo.
Ăstea-s întrăbări dăşchisă, pricepi mătăluţă?
Atunci care dintre voi vrea să-şi exprime întrăbările dăşchisă
direct Diavolului cel negru de mare?
Care dintre voi ar vrea să-i sugereze şmecherului cel mare
că fiul său şi mâna dreaptă special aleasă a acestuia
n-ar fi de încredere?
Nu arăta atât de învinsă. Sunt aici pentru tine, păpuşă...
Vrei s-o termini?
Nu mă pot abţine, păpuşă. Am cam fost obsedat...
Încă de când am pus prima dată ochii pe tine.
Asta-i "prima dată" când ţ-ai pus ochii pe mine!
Tehnic vorbind. Dar vezi tu, cu cinci ani în urmă, în Belle Reve,
o fată marţiană poza drept tu...
Păi mergi şi dă-i ei tremuriciuri!
Îmi cedează, cu-ncetul.
Poate ne-am putea concentra asupra misiunii acum.
Ne apropiem de ţinta noastă.
Fante, ce faci?
Am venit s-o ardem, să ne răcorim, să petrec ceva timp de calitate cu amicul meu
Cărăbuşul "Cără'" Albastru. "Cără-ul". Ştii tu, "ardere-răcorire".
Şi să-mi expui riscului identitatea secretă?
Impulsul e belea. Distruge-l!
- Reacţiile disproporţionate nu ajută. - Absolut. Auzi, nu criza.
Eu n-am să mă obişnuiesc cu obsesia asta atât-de-retro cu identităţile secrete.
Adică, ce rost are să ascundem cât de trosnet suntem?
Dacă nu ştii deja, nici nu-ţi pot explica.
Hai s-o ştergem de-aici, până ne vede careva.
O, scuza... Mal? Ce cauţi tu aici?
M-am gândit să-ţi fac o surpriză, frumoaso. Abia dacă te mai văd în ultima vreme.
Mal, ne-am văzut chiar aseară!
Instructajele misiunilor nu se pun. Uite, Karen, vreau să te mai scot.
Ca în liceu, pe vremuri. Ştii tu, cină, film...
- Să păcălim ora stingerii... - Sună grozav, Mal.
Dar trebuie să prestez vreo două ore la laboratorul dlui dr. Palmer.
- Atunci îţi ţin de urât până termini. - Bine, dar te vei plictisi!
Nu văd la ce ne-ar folosi un atlant. Născut cu puteri sporite prin vrăjitorie.
Dar rasa atlantă s-a mutat din oameni în multe subspecii.
Trebuie că are meta-gena vreo legătură.
Şi-apoi, carnea proaspătă e carne proaspătă.
Ia, ce zici de asta?
- Deci? - Îmi vine să casc.
- Pe bune, doar atâta poţi? - Nu...!
- Cum ţi-a părut asta, hermano? - Nu prea rău, nu prea rău...
Bolovanul clar că a simţit catena, dar...
O chestie pe care am învăţat-o în viitor, amigo, e că e mai simplu să distrugi...
Decât să creezi. Ta-da!
Impulsul nu a creat nimic. Iar premisa lui e eronată.
Distrugerea tactică e mai eficientă decât creaţia.
Ă... "ta-da" ce anume?
Lasă din atitudine şi ia niţică altitudine, hermano.
- Oa...! - Impuls! De către Impuls.
- E trosnet, sau ce? - Trosnet, absolut trosnet!
Cără'!
Băi, frate, am pierdut 1,6 secunde pe autoportretul ăla. Era capodopera mea!
Ţineţi-l bine!
Acum, daţi-vă!
Cără'!
Avantajul e al nostru. Tactică recomandată: eviscerarea.
Sau, cum ne depăşesc cu 4 la 2, am putea recomanda tactica: retragere strategică.
Absolut. Dar mai întâi, cum de ne-au găsit aici, în mijlocul lui nică...
Aha!
Deci tu eşti Acvaticul. Te-ai dat cu ăia răi, văd.
Le foloseşti tehnologia extraterestră pentru a-l gini pe amicul nostru Cără'?
Nu-i trosnet, fante. Nu-i trosnet defel!
Sâc! Catenat!
Nu ne mai pot urmări acum. S-o radem!
"Rad"!
Păi asta-i "nemaipomenit", şefu'.
I-ai lăsat s-o şteargă. Cu aparatu' dă urmărire!
- Acuma cum mai găsâm Cărăbuşu'? - Se face că...
Identificaţi. Cărăbuşul Albastru. B-2-2.
Impuls. B-2-3.
- I-am lăsat în urma de praf! - Pe cine-aţi lăsat "în urma de praf"?
- Şi ce-i aia? - Suvenir!
Suvenirurile-s chestia Puştiului-fiară, ese.
- Pe bune? Credeam că a Mini-fulgerului! - Putem reveni?
Scuze. Ne-a atacat Acvaticul, împreună cu Ţurţur Junior,
Gemenii Groază şi o tipă ninja pe care n-am recunoscut-o.
Cu ăsta îl detectau pe Cără'. M-am asigurat că n-o vor mai face.
Deci ai introdus tehnologie străină, posibil extraterestră, în Peşteră?
Greşeală de nou-recrut!
Bun. Dă-o-ncoace.
Dacă mai aveai o drăcie d-alea, de ce n-ai zâs aşa?
Nu-i la fel.
Asta confirmă că primul dispozitiv a acţionat ca un cal troian.
Impuls l-a dus în Peşteră,
unde a hăcuit şi ocolit întreaga securitate.
Muntele Dreptăţii e al nostru.
Deci, frumoaso? Când închei, putem da pe la popicăria din Portul Vesel?
- Ca pe vremuri? - Popicăria s-a închis cu luni în urmă.
S-a-nchis? O, frate...
- Ne distram pe cinste acolo... - Da, în liceu!
Cum e, copii?
- O, Mal. Mă bucur să te văd. - Mulţumesc, dle doctor. Eu...
Dle doctor Palmer, trebuie să vedeţi asta!
Excelent lucrat, Karen.
Fireşte, va trebui să testăm asta pe fragmentul de pitică albă.
Testarea e gata-pregătită. N-ar trebui să ia mai mult de 2-3 ore.
Minunat. S-o facem!
Deşteptarea, Megan!
Groază, dă-te!
'Pare rău, copilu'. Prohazu' ţ-o strunit tăria.
Şi asta nu-i tot ce poate face...
Nu ştiu dă tine, Junioru'.
Da' io nutresc năşte risăntimente vechi împotriva lu' băiatu' ăsta.
- O, da... Hai să-i facem felul! - Amână ideea.
La vremea potrivită, îţi vei gusta răzbunarea.
Deocamdată, Super-puştiul îmi trebuieşte viu.
A... ce prost sunt!
A, asta-i clasică! Gheaţă pe podea, ca să n-aibă vitezomanul aderenţă, nu?
Greş!
Mi-a ieşit atât de bine, c-am s-o încerc de două ori!
Au, mâinile mele! Din ce eşti tu făcut?
"Din tăieturi de melci şi cozi de căţeluşi"...
A, bună încercare! Dar am să vibrez din asta ime...
O-ho... Canci, viteză. Sunt catenat, nu-i aşa?
Scuze! Nicio super-putere pe care s-o decupleze colierul.
Renunţă!
Schimb pe tunul cu plasmă. Dispersie largă. Îi incinerăm pe toţi.
Inclusiv pe băieţii cei buni? Nu, mersi.
- Bătălia asta s-a încheiat. - N-aş crede, trădătorule!
Atunci re-crede, Cărăbuşule.
Ăsta-i acelaşi tip de bombă care a ras Insula Malina de pe faţa pământului.
Ţin apăsat detonatorul morţii.
Dacă mi se dezlipeşte degetul de pe butonul ăsta, indiferent de motiv...
Muntele Dreptăţii dispare.
Trădătorul blufează.
Iar de nu, calculez că noi doi am putea supravieţui exploziei.
Dar prietenii mei n-ar putea.
Ne dăm bătuţi.
Înţeleaptă alegere.
Sunt bine, apropo.
Bun. Escortează-i pe Cărăbuş, Impuls şi Puştiul-fiară la vedetă.
- Cum rămâne cu ăştia doi? - Ca ostatici aici, sunt de valoare.
Dar Aripa Nopţii e un om obişnuit.
Super-puştiul, o clonă-hibrid umano-kryptonian.
Nicicare categorie nu prezintă interes pentru Partenerul nostru.
Acvaticule! Vei regreta asta!
Cred că m-am lepădat de numele Acvaticul,
la fel ca de orice altceva ce aduce a "regret".
Voi lăsa bomba cu tine. Ca suvenir.
A, şi detonatorul morţii are o bătaie de 8 km.
Nu pleca în urmărire.
Mişcă, gânganie!
Nu, nu putem permite să fim luaţi prizonieri.
- Nu prea avem de ales, nu-i aşa? - Absolut defel.
Incorect. Am accesat funcţiile acestui guler inhibitor.
Am să-l dezactivez, ca să poţi ataca.
Şi să risc ca Acvaticul să arunce Peştera-n aer? N-aş prea crede.
Atunci, Jaime Reyes, nu-mi laşi de ales.
- Preiau eu controlul. - Ce? Nu! Nu poţi!
Nu!
Aveai dreptate! Chiar blufa! Rupe-l!
Nu eram sigur că va merge asta.
Dar Cărăbuşul e, până la urmă, vulnerabil la energia mistică.
Şi la sedative. Luaţi-l la bord.
Nu pot să cred că nu i-am făcut felu' lu' Super-puşti atunci când am avut ocazia.
Şeful-peşte încă mai are o coardă sensibilă pentru vechea lui echipă.
Fă-o.
Eşti sigur?
Fă-o...
O, nu...!
Portul Vesel 23 martie, ora 22:23
Duncan către Turnul de control.
Muntele Dreptăţii... nu mai e.
Adică... a fost o explozie.
O explozie mare! Cer ajutor de urgenţă.
Veniţi aici. Repede!
Sferă?
Conner! Super-puştiule! Trezeşte-te!
Ce...?
Întrebările mai târziu, frate. Apucă Lupul. Disc-ciclul se scufundă.
Da... aşa.
- Va fi Sfera în regulă? - Da, cred că da.
Se pliază ca să se vindece.
- Poţi ajunge la ţărm cu Aripa Nopţii? - Da, îl duc eu.
Aula Dreptăţii, Washington 24 martie, ora 03:12
Identificat. Mini-fulgerul. B-0-3.
Ce. S-a. Întâmplat.
- A fost necesar. - Ar fi bine să fi fost. Varsă.
Acvaticul trebuia să găsească o cale
de a ne ajuta să-l recuperăm pe Puştiul Lagunei.
Injectase deja un trasor microscopic în sistemul circulator al lui La'gaan.
Şi s-a folosit de raidul prin Peşteră pentru a ne înmâna informaţii esenţiale.
Un dispozitiv USB de stocare cu, printre altele,
programul ce poate localiza trasorul.
- De parcă doar asta a făcut! - Wally, trebuia s-o facă să arate bine.
A pus gulere inhibitive pe noi. Dar ştia că îi pot scoate pe toţi din ele.
A mai luat trei ostatici! Membri ai Echipei tale!
Şi îi vom elibera pe toţi, odată cu Puştiul Lagunei.
Dick, a aruncat Peştera în aer! Aproape că v-a ucis pe toţi!
Nu, totul se află pe dispozitivul USB.
Ştia că trebuia să pornesc în urmărire pentru a face totul credibil,
şi exact aşa s-a întâmplat. Ne-a dat timp să ieşim.
Doar că...
Am fost prinşi sub molozul de după explozie.
Tu te-auzi măcar ce spui?
Dacă ar fi rămas măcar unul dintre voi în urmă?
De ce-ţi asumi un asemenea risc? De ce mergi până la asemenea extreme?
USB-ul explică şi asta.
Trebuia să-şi cimenteze poziţia în relaţia cu Lumina şi cu Partenerul Luminii.
- Oare nu de asta "a ucis-o" pe Artemis? - Presupun că nu i-a convins pe toţi.
- "Presupui"? - Peştera e...
Era doar un loc!
Ce merită sacrificiul, dacă ne va ajuta să oprim invazia.
Uite, îmi pare rău că ţi-ai pierdut toate suvenirurile!
Tu vorbeşti serios?
Nu-mi pasă de gunoaiele alea! Îmi fac griji pentru Artemis.
Sunt îngrozit pentru ea! Tu ai trimis-o drept în mâinile lui!
Wally, doar vorbim despre Kaldur aicea!
Ştiu. Kaldur. Prietenul nostru.
Care, în decurs de câteva luni, şi-a pierdut iubirea vieţii sale
şi a aflat că Diavolul negru de mare era tac'su'.
N-ar fi posibil ca Acvaticul să fie într-adevăr un trădător?
Un agent triplu?
Se presupune că-i duce pe ei de nas.
Dar eşti absolut sigur că nu te duce pe tine?
Vino cu mine.
Daţi-mi voie, vă rog, să vi-l prezint oficial pe Kaldur'ahm.
Fiul meu.
A reuşit în fiecare misiune. Şi încă din plin.
Nu numai că l-a capturat pe Cărăbuş, aşa cum i se ceruse,
dar a adus încă doi meta ca bonus.
Cât despre distrugerea Muntelui Dreptăţii...
- Ei bine... - Într-adevăr.
Apreciem iniţiativa, viziunea şi legăturile strânse de familie.
Bun-venit în Lumină, Kaldur'ahm.
E vremea să ne cunoşti Partenerul.
Traducerea: Reef