Din episoadele anterioare...
- Crezi că ştie despre noi? - Nu, din câte îmi dau seama.
- Vorbim duminica viitoare. - Pa. Te iubesc.
Trebuie să-ţi spun ceva. Maeve a dispărut. Cred că e la hărţuitorul ei.
Vă rog să mă ajutaţi s-o găsesc.
Nu e vorba de mesaj, ci de mijloace. Ceea ce a folosit pentru a desena pe faţă.
- E creion dermatograf negru. - Hărţuitorul e o femeie.
Scuzaţi-mă, dle doctor.
Cred că ştiu cine e autoarea.
- De unde ai hainele lui Maeve? - Din dulapul ei.
Imediat după ce am lovit-o în cap.
- Urcă pe parapet. - Dacă e să mă omori, fă-o tu,
- dar eu nu voi sări. - Spencer are altă idee.
Scoate-ţi arma şi vesta şi vino singur.
Lasă-mă să-i iau locul.
- Te-ai sinucide pentru ea? - Da.
Stai!
Danielle, sunt tot eu, Kelly.
Unde eşti? Când am spus să mergem la dans în seara asta,
nu m-am aşteptat să mă laşi singură, în timp ce fraiereşti vreun tip.
Sună-mă. Te las zece minute, apoi plec de-aici.
Alo?
- Bună, iubitule. - Cum a fost la serviciu?
Nasol. Bacşişurile au fost groaznice.
- Salut. - Salut.
M-am gândit ca, în drum spre serviciu, să văd ce face Spence.
Da, şi eu.
- Toate astea sunt de la tine? - Poate.
- În ăsta ce e? - Amestec de nuci şi seminţe.
Încerc să mă gândesc la ceva care să-l facă să se simtă mai bine.
Aşa că am făcut cercetări, şi se pare că nucile şi seminţele conţin magneziu,
iar acesta influenţează producţia de serotonină,
care, pentru creier, e substanţa chimică a fericirii.
Spence, dacă eşti acolo, vrem doar să ştim că te simţi bine.
Bate de două ori dacă eşti conştient.
- Îşi va reveni vreodată? - În cele din urmă.
Şi ştie că suntem toţi alături de el, indiferent ce s-ar întâmpla.
Da, aşa cum a spus ea.
- Haide. - Bine.
Sunt Spencer Reid. Vă rog să lăsaţi un mesaj.
Bună, Reid, tot eu sunt.
- Ne strângem. - Bine, vin.
Puştiule, sună-mă când poţi.
- El era? - Căsuţa vocală.
Au trecut două săptămâni.
- Te simţi bine? - Da. Ei bine, nu.
Uneori mă întreb dacă nu l-am împins prea tare să se întâlnească cu Maeve...
Blake, nu te poţi învinovăţi că l-ai încurajat.
- Ştiu. - Oricum s-ar fi întâmplat.
Mi-e dor de Reid.
Ţi-a spus pentru cât timp?
Nu, i-am spus să-şi ia cât timp liber vrea.
Măcar eu am avut posibilitatea de a-mi lua rămas bun de la Carolyn.
Nu-mi pot imagina...
Doamnelor şi domnilor, "Statul de aur" aşteaptă.
Faceţi cunoştinţă cu cel care a fost Gary Porter.
A fost găsit mort aseară lângă un club de noapte din San Francisco.
Iar Pamela Hurd a fost găsită lângă o staţie de tramvai
din districtul Mission din San Francisco.
Amândoi erau înveliţi în plastic transparent.
Erau morţi doar de câteva ore atunci când au fost găsiţi.
Nu e suficient timp pentru a deveni atât de palizi.
Fiindcă aici intrăm în oraşul ciudăţeniilor.
Ambele victime au fost golite aproape complet de sânge.
- A rămas mai puţin de-o halbă. - Le exsangvinează.
În timp ce erau în viaţă.
Ar putea fi utilitarist. Are nevoie de ei în viaţă,
pentru a putea pompa chiar ei sângele.
E foarte dificil să drenezi sângele dintr-un corp.
Când inima nu mai pompează, e dificil să continui extragerea sângelui.
- Deci, întrebarea e cum reuşeşte? - Aş fi vrut să nu întrebi,
fiindcă acum trebuie să arăt această poză.
Sunt găuri mari în arterele femurale ale ambelor victime.
Sau autorul are cunoştinţe medicale.
E posibil. Vom afla mai multe când vom ajunge acolo.
Decolăm în 30 de minute.
Criminal Minds Sezonul 8, episodul 13
Traducerea şi adaptarea: Cristy77 www.niftyteam.ro
"Numai sângele îmi rămâne. Luaţi-l. Dar nu mă faceţi să sufăr mult timp."
Marie Antoinette.
De ce aceste două victime?
Mediul socio-economic, rasa şi genul diferă.
Unul e un bărbat de 40 de ani, un manager bogat de fond de investiţii.
Şi o femeie afro-americană, care tocmai începuse facultatea
la San Francisco State, şi care avea câteva slujbe pentru a se descurca.
Da, dar de ce să-i dreneze sângele? O face pentru a tortura victimele?
Sau e vorba de sânge?
Ar putea fi o formă de tortură psihologică.
Deşi nu e dureroasă, exsanvinaţia durează.
Ar putea fi un fetiş pentru sânge şi sângerare.
- Dar dacă... îl bea? - Fritz Haarmann, vampirul din Hanovra,
a omorât multe dintre victime muşcându-le de gât.
Autorul a folosit un tub pentru a drena sângele din arterele femurale.
- Nu e salivă pe răni. - Dacă nu există urme de muşcături
nu înseamnă că trebuie să eliminăm vampirismul.
Veşti proaste, luptători împotriva crimelor. Poliţia a găsit
un alt cadavru învelit în plastic şi drenat de sânge pe o bancă din parc.
Presupun că nu există doi ciudaţi în acea zonă.
Garcia, vrei să spui poliţiei din San Francisco
că ne întâlnim la locul crimei?
Consideră că le-am spus deja.
Dave, tu şi Blake vă întâlniţi cu detectivii la locul crimei.
Morgan, du-te la legist,
iar eu şi JJ ne vom instala la secţia de poliţie.
Vom vorbi cu familiile, să vedem dacă există vreo legătură.
Detective, sunt agentul Rossi. Ea e agenta Blake.
Detectivul Lenny Miles. Mă bucur să vă avem aici.
Numele victimei e Lynn Stevens.
A fost drenată de sânge, la fel ca celelte două, dar e şi ceva nou.
- Nou? - I-a tăiat pleoapele.
Nici nu vreau să ghicesc de ce ar face cineva aşa ceva.
E prea mult sânge în jurul ochilor. A făcut-o antemortem.
- Sadismul lui evoluează. - Tortura e mai mult decât psihologică.
Nu înţeleg de ce ar face cineva aşa ceva. Încă mi-e greu să cred.
Trebuie să vă pun nişte întrebări despre soţul dvs.
Pammy a fost o fată grozavă. Foarte prietenoasă.
Iubea pe toată lumea şi toată lumea o iubea pe ea.
Aţi lucrat împreună în noaptea în care a fost răpită?
El m-a sunat. Mi-a spus că e pe drum spre casă de la serviciu.
Trebuia doar să oprească pentru a încheia o afacere.
N-avea nimic programat în acea seară. Ştiţi despre ce afacere era vorba?
Spunea că, după serviciu, îi plăcea să facă plimbări lungi.
Vorbea mereu despre arhitectură, spunea că nu e nimic ca Oregon.
De-abia se mutase în San Francisco?
Mai sunt şi alţi prieteni ai ei cu care credeţi că ar trebui să vorbim?
Ea îşi plătea şcoala. Când nu era acolo, era la una dintre slujbe.
Încerca să se menţină la suprafaţă.
Dacă vă mai gândiţi şi la altceva, nu ezitaţi să ne sunaţi.
Dacă între victime există o legătură, eu n-o văd.
- Trebuie să fie vorba de sânge. - Da, dar şi acesta e diferit.
Gary avea grupa A pozitiv, Pam avea O negativ.
Am primit raportul laboratorului pentru ultima victimă, Lynn Stevens.
- Ea avea AB negativ. - Poate au fost victime întâmplătoare.
E posibil ca autorul s-o fi răpit pe Pamela într-una dintre plimbările ei.
Ar fi putut să-l ispitească pe Gary cu o afacere profitabilă.
Bună, sunt Aimee.
Frumos loc.Te costă 75 pe oră. Pentru mai mult de-atât, putem discuta.
- Mă pot schimba undeva? - Acolo.
Nu ştiu în ce poziţii mă vrei, dar sunt foarte flexibilă.
Ce e, fetiţo?
Îmi fac griji pentru Reid.
- Şi eu. - Ce crezi că face?
Cred că şi-a luat liber, aşa cum i-a spus Hotch.
Înţeleg asta. E trist, aşa ar şi trebui.
Dar sunt îngrijorată. Iar când cineva pe care îl iubesc suferă,
e ca şi cum aş suferi şi eu. Ştiu că sunt codependentă,
dar aşa funcţionez eu.
Simt că ar trebui să fac ceva, şi nu ştiu ce...
Calmează-te.
Ai putea să-l suni?
Am făcut-o, dar acum nu e pregătit să vorbească.
Am nevoie să-i aud vocea. Mă împiedică să lucrez.
- Lasă-mă să încerc ceva, bine? - Mersi.
Sunt Spencer Reid. Vă rog să lăsaţi un mesaj.
Reid, sunt Derek. Am o întrebare legată de serviciu.
Autorul exsangvinează victimele şi le îndepărtează pleoapele antemortem.
Asta înseamnă ceva pentru tine? Sună-mă.
Poftiţi informaţiile pe care le-aţi cerut.
Mulţumesc.
Scuzaţi-mă o secundă. Ce e, Reid?
Corneea sau pupilele au avut de suferit în vreun fel?
Nu. Blake spune că a fost folosit un instrument ascuţit.
Dacă are grijă să nu afecteze ochii, atunci linia vizuală contează pentru el.
Deci, vrea ca victimele să vadă ceea ce face.
- Reid, ce mai faci? - Trebuie să închid.
- Scuzaţi-mă. - Nicio problemă.
Cauza morţii este exsangvinaţia.
Dar analizele toxicologice au arătat niveluri crescute de...
...spuneţi asta repede, de cinci ori... acid ethylenediaminetetraacetic.
EDTA. E un anticoagulant. E folosit pentru tratarea problemelor cardiace.
Probabil că l-a folosit pentru a subţia sângele.
E posibil să fi ajutat şi ketamina pe care am găsit-o.
La oameni, aceasta creşte presiunea sangvină.
Aşa îi sedează. Dacă ştia că administrează aceste droguri victimelor,
- dar consumă sângele? - Şi le-ar administra şi lui.
Asta elimină vampirismul.
E posibi ca tipul ăsta să lucreze în domeniul medical?
Mă îndoiesc. Sunt câteva urme de ezitare lângă plagă,
iar în jurul găurii din arteră sunt multe zgârieturi. Aş spune că e un amator.
Avem un autor care alege victimele la întâmplare,
le sedează, apoi le goleşte de sânge.
Dacă nu bea sângele, atunci ce naiba face cu el?
- Stai... - Nu te mişca.
Ce faci? Aşteaptă!
Am găsit amprentele în sistem. Numele victimei e Aimee Fortner.
- A trecut doar o zi de la ultima victimă. - Tipul ăsta n-are o perioadă de relaxare.
Încă nu s-a instalat rigor mortis.
Aş spune că a fost pusă aici acum o oră, imediat după răsărit.
Devine neruşinat. E prima datâ când o face în timpul zilei.
Zona asta a parcului nu e prea umblată.
Primăria a încercat s-o renoveze, dar ştiţi... e vorba de politică.
Autorul cunoaşte destul de bine zona, cât să ştie că nimeni nu-l va deranja.
Biroul omnipotenţei. Cum vă pot ului?
Garcia, am nevoie de informaţii despre ultima victimă, Aimee Fortner.
Informaţiile sunt modul meu preferat de a ului. Atât de strălucitoare.
Aimee Crystal Fortner, originară din Santa Clara. Era foarte frumoasă.
Când nu servea la bar, îşi suplimenta veniturile ca model.
- Model? - Da, şi are un site cu poze artistice.
Fetei nu-i era deloc teamă să se laude ceea ce i-a dat Dumnezeu.
Mersi, Garcia.
La ce te gândeşti?
Reid i-a spus lui Morgan că linia vizuală era importantă pentru autor.
Ar trebui să aruncăm o privire şi la celelalte locuri ale crimei.
S-ar putea să ştiu ce face cu sângele.
Credem că autorul e un bărbat alb de 20, 30 de ani,
care se crede pictor sau artist.
Amplasarea victimelor ne spune multe despre cine e el.
Pamela Hurd a fost găsită lângă o pictură
a artistului din San Francisco, Henry Floyd.
Gary Porter a fost aşezat lângă o lucrare în graffiti
a artistului urban Cypher, care e căutat de poliţie.
Iar a treia victimă, Lynn Stevens, a fost găsită lângă o pictură murală,
pictată de tinerii din cartierele sărace.
Aimee Fortner a fost aşezată lângă statuia sfântului Luca, patronul artiştilor.
Aceasta e o compulsie. Nu e ceva întâmplător. E obsedat de artă.
Toate operele de artă sunt neglijate, ignorate, desconsiderate.
Asta simte despre el însuşi.
Credem că ăsta e motivul pentru care a evoluat
la îndepărtarea pleoapelor victimelor. Îi forţează să vadă ceea ce vede şi el.
În aceste crime nu există nicio componentă sexuală,
dar asta fiindcă sângele şi folosirea acestuia
- reprezintă eliberarea lui sexuală. - Ce face cu sângele?
Fiindcă e obsedat de artă, credem că pictează cu el.
Distanţa dintre crime e mică. Mai mult sânge înseamnă mai multe picturi.
Cu cât pictează mai mult,
cu atât mai mare e posibilitatea ca cineva să-i recunoască opera.
Credem că din cauza nevoii de a fi acceptat,
ar putea încerca să vândă picturile. Axaţi-vă căutările pe locurile
în care ar putea vinde acest tip de artă extremă.
Ce e, puştiule?
Dacă e vorba de artă,
atunci e clar că locurile unde le lasă sunt împrăştiate
- în zona districtului Mission. - Stai aşa. De unde ştii...
L-am pus pe Anderson să-mi aducă dosarele.
Bine, aşteaptă o secundă să fac legătura cu Garcia.
- Ce-ai aflat, e bine? - Linişteşte-te.
- Reid. - Garcia, ar trebui să faci o listă
cu toate galeriile de artă din San Francisco.
Reid, eram...
- Ce mai faci? - Sunt mai bine. Mersi de întrebare.
Şi mersi pentru coşuri.
Nucile au magneziu, ceea ce ajută la producerea de...
Serotonină. Da, ştiu.
- Am multe galerii. - Axează-te pe districtul Mission.
- Cred că e mai bine decât nimic. - Aşa e, accept.
Tot sunt multe galerii, dar sunt mai uşor de gestionat.
- Îţi trimit adresele pe mobil. - Le-am primit. Mersi, Garcia.
E un tablou original Hellman. L-a pictat când era pe patul de moarte.
10.000.
Madison, s-a întors.
Muzeul e pregătit să-mi facă o ofertă. Perfect.
- Dacă vrei, îi pot spune să plece. - Nu, e în regulă.
Dnă Riley, cred că veţi fi mult mai mulţumită de această lucrare.
Aşa cum v-am spus şi ultima dată, nu sunt interesată.
- De ce nu? - Fiindcă nu căutăm tipul ăsta de artă.
Dar ce căutaţi?
Văd că progresezi. Pot să-ţi spun doar că e cam simplist.
Toţi artiştii buni lasă ceva din ei pe pânză.
Trebuie să găseşti acel lucru care te va deosebi de restul.
- Am folosit sânge. - Nu vorbesc despre un mijloc neobişnuit.
"Lumea de azi n-are nicio logică."
"De ce ar trebui să pictez tablouri care au?"
Picasso. Sunt impresionată.
Dacă îmi găsesc trăsătura distinctivă, mă veţi avea în vedere pentru galerie?
Orice e posibil.
Da, mulţumesc.
- Pot să vă ajut? - Suntem de la FBI.
- Sunteţi patronul? - Da. Mă numesc Tre.
Aveţi vreun obiect de artă în care sângele să fie folosit ca mediu?
Nu. Dar acum câteva zile, a venit un tip
care a încercat să-mi vândă o astfel de lucrare.
N-a fost pe gustul meu, dar s-a întâmplat să fie aici un client
care a văzut-o, s-a îndrăgostit de ea şi a cumpărat-o pe loc.
Credeţi că ar putea fi omul vostru?
N-aveţi camere de supraveghere, nu-i aşa?
- Nu. - Ne trebuie numele clientului.
N-am înţeles niciodată lucrurile astea.
Arată de parcă tipul a avut o criză în timp ce picta.
E de Emile Hartford. E de la începutul secolului a XX-lea.
Fiica lui a murit când avea 8 ani.
Spunea că de câte ori picta, putea s-o vadă.
Nu înţeleg cum vezi ceva acolo.
De asta se spune că arta e percepută de fiecare altfel.
Da. Ştii ce altceva e perceput de fiecare altfel?
Chevroletul din '57 de care ţi-am vorbit săptămâna trecută.
Azi dimineaţă n-a pornit. Acum e percepută de mecanicul meu.
Mă vei obliga să te rog sau îmi vei fi prieten şi te vei oferi să mă duci acasă?
Suntem prieteni.
Sper că da, fiindcă lucrăm împreună de doi ani.
- Ai nevoie dă te duc acasă, Paul? - Am crezut că nu vei mai întreba.
- Autorul a vândut tabloul acestui loc? - Îmi aminteşte de anii '80.
- Ce e? - Vreau măcar să ştiu?
Probabil.
Bine aţi venit. Mă numesc Andre.
Înainte să începem, trebuie să completaţi o clauză de renunţare.
Nu, noi nu suntem un cuplu.
Nu-i nimic. Ne ocupăm de tot felul de relaţii.
Relaţia noastră e cu FBI-ul.
Conduc un stabiliment curat. Distracţie curată, legală, pentru adulţi.
Calmaţi-vă. Căutăm doar o pictură pe care aţi cumpărat-o recent.
Trebuie să fiţi mai clar.
Sunt un cunoscător al artelor întunecate şi depravate.
- Cumpăr multe picturi. - Pe asta aţi cumpărat-o acum câteva zile.
- E pictată cu sânge. - Sânge uman.
Aşa cum am spus, cumpăr multe picturi. Nu mi le amintesc pe toate.
Serios? Fiindcă, din câte ştiu, ascunderea dovezilor vă transformă în complice.
Nu vrem decât să vedem pictura, să vedem dacă e a celui pe care îl căutăm.
- Acum vă amintiţi? - Posibil.
Pentru acea lucrare, va trebui să mă urmaţi în camera pentru bătaie.
L-am cumpărat, dar nu mi-am dat seama că reprezintă o dovadă.
Asta căutaţi?
Privirea torturată din ochii ei e ceea ce m-a atras.
Tipul cerea 1.500. L-am făcut să accepte 250, cash.
E prima victimă, Pamela Hurd. E cert că e al omului nostru.
Va trebui să-l luăm.
Ce faci?
Ce se întâmplă?
Te rog, nu.
- De ce? - E singura cale.
- Îmi pare rău. - Eşti nebun.
- Cred că fiecare artist e puţin nebun. - Nu, frate, suntem prieteni.
Exact. Asta îmi lipsea, ceva personal.
Trebuie să nu te mişti.
Nu te mişca.
- Nu te mişca! - Ajutor!
Nu!
Acum avem lucrarea lui, dar n-avem nimic care să-l identifice pe autor.
Laboratorul a luat o probă, dar probabil că e sângele Pamelei Hurd.
Andre ne-a spus că e un tip alb obişnuit, în jur de 30 de ani.
Şi proprietarul galeriei a spus la fel. L-a semnat.
Da, pare a fi un B urmat de ceva sau ceva urmat de un B.
O pun pe Garcia să facă o listă cu artiştii care au litera B în nume.
Nu e mult, dar e ceva.
Am primit raportul laboratorului. N-au putut extrage ADN din pictură.
- Ei spun că nu sunt decât globule roşii. - A scos globulele albe. Plasma.
De ce să ia plasma?
L-a făcut mai subţire, mai uşor de folosit ca vopsea.
De ce echipament e nevoie ca să faci asta?
E simplu să cumperi o centrifugă de pe internet, cu câteva sute de dolari.
Ce alt motiv ar fi avut să separe plasma din sânge?
E un obicei.
- Reid. - Spence.
Nu te aşteptam atât de curând. Eşti sigur că eşti pregătit?
Nu, dar cred că mi-am dat seama de ceva.
- Unde e dna Riley? - Trebuie să plecaţi.
E în regulă, Alan, mă ocup eu.
Am făcut ceea ce mi-aţi spus. El e prietenul meu, Paul.
- Am folosit chiar şi sângele meu. - Nu la asta m-am referit.
Dar aţi spus că, dacă îl fac mai personal, îl veţi expune în galerie.
Am încercat să fiu drăguţă şi să te încurajez,
dar îmi dau seama că nu te va ajuta. Cred că va trebui să fiu directă.
Nu e bun.
- Dar... e abstract. - Înţeleg conceptul,
dar să împroşti ceva pe o pânză nu înseamnă artă.
- Unii oameni înţeleg, alţii nu. - Nu ştii ce spui.
Poate, dar asta nu înseamnă că îl voi cumpăra.
- Dar ai spus... - Nu ştiu cum să-ţi explic mai bine.
Există o diferenţă între un vis şi un talent.
Îmi pare rău. Dacă e cineva...
- E hemofilic. - Aşa se explică obsesia pentru sânge.
Nu poate sângera fără teama că va muri.
De asta separă plasma din sânge, înainte de a picta cu el.
E un tratament vechi, dar unii hemofilici îşi pot injecta plasma în răni,
impulsionând procesul de coahulare, care e ineficace în organismul lor.
Spuneţi-mi.
Am nevoie de o listă cu hemofilicii din San Francisco.
E foarte vag.
Garcia, pentru ca obsesia lui să fie atât de profundă,
el trebui să aibă cea mai severă formă a bolii.
- E tipul B Christmas. - Reid, mă bucur că eşti bine.
- Mulţumesc, Garcia. - Boala Christmas. Nu sună prea vesel.
A fost denumită după primul caz cunoscut, Stephen Christmas.
Am 15 oameni care au probleme cu coagularea.
El n-ar sta prea departe de lumea artistică.
Cel mai probabil lucrează în sau în jurul comunităţii artistice, dar nu ca artist.
Şi e un singuratic, deci caută oameni cu slujbe
- în care nu interacţionează cu publicul. - Da, am trei.
Un gestionar la un supermarket local, un blogger de artă şi un custode.
Victimele au grupe diferite de sânge.
Dacă scoate plasma din sânge, trebuie să fie un primitor universal.
Vreunul dintre ei are grupa AB pozitiv?
Precizie. Caut.
Dacă iau în calcul numele cu litera B la care lucram...
Bingo. Îl cheamă Bryan Hughes. E un hemofilic AB pozitiv,
care lucrează ca îngrijitor la Bay Area Museum of Art.
Şi înainte să întrebaţi, da, v-am trimis adresa pe telefoane.
- Eşti cea mai bună. - Dave, tu şi Blake vă duceţi la muzeu.
Restul mergem la domiciliu.
- Sunt bine. - Da, dar mă bucur să te văd.
Nu e nevoie să fii aici, dacă nu eşti încă pregătit. Va dura un timp.
- Cât timp? - E greu de spus.
- Dar suntem toţi aici pentru tine. - Mulţumesc.
Ce ai?
O informaţie fascinantă despre Bryan Hughes.
Cu trei săptămâni înainte de prima crimă,
a fost implicat într-un accident de maşină.
A fost rănit?
Nu. Şi dacă v-aţi uita la pozele la care mă uit eu,
aţi spune că a fost un miracol.
Asta i-a dat impresia că nu poate fi rănit.
Celălalt şofer a avut de suferit. Ea a sângerat până a murit.
Hughes a sunat la 112, dar n-a menţionat că a fost implicat şi alt şofer.
Când echipele de salvare au ajuns acolo, ea era deja moartă.
Mersi, Garcia.
S-o privească pe femeie sângerând a fost factorul declanşator.
Ce ai, frumuşelule?
Cred că e posibil ca Hughes să aibă următoarea victimă.
Un Alan Archer a raportat dispariţia şefei sale.
Madison Riley deţine o galerie de artă în districtul Mission.
El spune că era sânge, semne de luptă.
Hughes a lăsat pe perete una dintre picturile lui.
E aceeaşi semnătură şi e cert că e făcută cu sânge,
ceea ce m-a făcut să mă gândesc la hărţuitoarea lui Maeve.
Dacă tipul ăsta e un artist torturat, care caută confirmarea,
în mintea lui există doar o metodă de-a o obţine.
Sinuciderea. Mersi, Reid.
Îmi pun inima şi sufletul în acele picturi.
Vei vedea personal ce sunt capabil să creez.
- Bryan Hughes, FBI. - Nu! Trebuie s-o fac să vadă.
Lasă cuţitul jos.
- Bryan, înţeleg. - Nu înţelegi. Cum ai putea să înţelegi?
Fiindcă ţi-am văzut lucrările. Poate că acum nu eşti apreciat,
dar îţi promit că, dacă laşi cuţitul jos, mă voi asigura că lumea îţi va vedea arta
- şi că nimeni nu va putea s-o ignore. - E tot ce vreau. Merit asta.
Atunci lasă cuţitul jos şi hai să rezolvăm problema.
Ştii câte tablouri a vândut van Gogh înainte de a muri?
Bryan, n-o face.
- Două. A vândut două. - Nu ne obliga să facem asta.
Trebuie să te fac să mă vezi.
- Aduceţi sus echipa medicală. - Mai avem un cadavru aici.
Am numărat cinci coşuri.
Şapte, dar cred că vecina, dra Cavanaugh, a luat vreo două.
- Îmi pare rău dacă am fost cam... - Spence, n-ai fost...
- Puştiule, n-am intenţionat să vii acolo. - Ştiu.
Dacă ai nevoie de ceva, trebuie doar să ceri.
De fapt, dacă nu vă deranjează, m-aţi putea ajuta.
Spune.
"Uneori, cel mai greu nu e să renunţi,
ci, dimpotrivă, să înveţi s-o iei de la capăt."
Nicole Sobon.
Traducerea şi adaptarea: Cristy77 Nifty Subtitles Team