Se întindea după mâncare, nebuno!
- Attius este cu noi. - Este un nenorocit de roman.
Crassus mi-a interzis plăcerea unei lame ascuţite.
- Care îi era scopul? - Lucruri personale.
Piraţi din Cilicia.
- Piraţi. - Eu şi Edilul aveam o înţelegere.
Nu voi implora pentru viaţa mea.
Fă acest lucru şi vei fi eliberată.
- Omul care a luptat nu mai este. - Ulpianus?
- Spune-mi unde sunt. - Nu ştiu ce vorbeşti!
- Spune-le oamenilor să avanseze. - Tatăl tău a dat ordin să nu o faci.
Tata doreşte un lup.
Înainte!
- Staţi pe loc! - Retragerea!
Traducerea şi adaptarea: Mirela, AMC & sleepwalker
subs.ro team (c) www.subs.ro
Decimarea
Sunt griji mai importante decât grâne aduse în port de nenorociţi cilicieni.
Ţi cu ce ai vrea să ne hrănim? Promisiunea unei zile mai bune?
Aş vrea să văd burţile umplute cu morţile romanilor.
Crassus va trimite mai mulţi soldaţi
iar noi ar trebui să ne pregătim să-i întâmpinăm.
Şi asta facem. Ne asigurăm că nu intră în luptă slăbiţi de foame.
Rămânem aici peste noapte.
Heracleo.
Dacă vă este sete zeii au fost favorabili.
Nu ai grâne?
O mână de amfore au fost eliberate de pe navele romane.
Totuşi căpitanul avea un stoc mai mare de băutură
decât în grâne.
Vinul nu-mi va hrăni oamenii.
Romanii şi-au depozitat mare parte a recoltei
datorită venirii vremii reci.
Apar dificultăţi în procurarea unei asemenea recompense.
La fel şi preţul.
Înapoi!
Raţionaţi!
Dă-le la fiecare o mână şi ia-i de pe docuri.
Spartacus, mai mulţi sclavi se apropie de poartă.
Le vei da şi lor o mână?
Ştii ceva de sora mea?
Nu am mai văzut-o de când a căzut oraşul.
Nu ar trebui să mai irosim puţina mâncare pe romani.
- Ştii ce gândesc despre subiect. - Sunt de acord cu Crixus.
I-am dat Laetei cuvântul meu.
Dacă aveţi arme, trebuie să le daţi înainte de a intra în oraş.
- Armă? - Doar asta.
Continuă.
Pare o eternitate de când eram ca ei.
Arătaţi semnul sau marca pentru a dovedi că sunteţi sclav
şi nu sunteţi prieten al republicii.
Arată însemnul.
A expus cele mai teribile arme.
Nu mă deranjează o inspecţie mai apropiată.
Linişteşte-te, frate. Nu ai nevoie de astea aici.
Spartacus nu preferă ca oamenii lui să ţină monede.
Spartacus!
Aceasta are informaţii despre armata lui Crassus.
Sunt la jumătate de zi de marş de zidurile noastre.
- Cât de mare e armata? - După cuvintele ei, mai mare ca un oraş.
Totuşi a ridicat tabăra şi nu mai avansează.
De ce rămâne nemişcat când are un asemenea număr?
Se agaţă de propriul mădular, dacă el crede că...
Nenorociţii de romani!
Închideţi poarta!
Faceţi loc!
Mulţumiri pentru ajutor.
Nu este o glorie mai mare decât moartea duşmanului.
Aş vrea să-ţi văd marca, prietene.
Asta ar prezenta unele dificultăţi.
Şi mai multe, dacă-ţi lipseşte una.
Stăpânul meu îşi eticheta sclavii aproape de mădular sau fofoloancă
de care se bucura în nopţile de beţie.
Cu acel cuţit, am scăpat de el
şi de semnul său.
M-am adăpostit şi m-am alăturat celorlalţi
Luaţi-le capetele şi puneţi-le în ţepuşe pe zid.
Să fie un avertisment pentru viitoare încercări.
Crixus, Gannicus, Agron...
Aş vrea să vorbim.
Mă doare inima să te văd în asemenea durere.
O rană mai adâncă este îndepărtată privirii.
Nu a venit lângă tine?
Îmi amintesc figura grimată a tatei când m-ai adus în tabără.
De atunci nu l-am mai văzut.
Nu te îngrijora pentru absenţă.
Mintea Imperatorului este plină de griji
cu lupta care va veni cu Spartacus.
Încercăm să recucerim oraşul?
Nu am primit un asemenea ordin.
Cu toate astea un număr mare de oameni au fost trimişi spre nord.
Nord? Cu ce scop?
Nu am încrederea tatălui tău în asemenea probleme.
Nu eşti singurul cu această problemă.
Dar Caesar?
Este nerăbdător ca un vultur să primească cuvinte bune şi bunăvoinţa tatei?
Nu se mai află printre noi.
- Caesar a căzut? - Îşi urmează ordinul.
Lasă-ne.
I-ai dau lui Caesar o misiune?
Una pe care am intenţionat-o. Se ascunde printre rebeli
pentru a le grăbi căderea.
Motivul pentru care ai ordonat să rămână nebărbierit.
Pentru a avea chip de sclav rătăcitor.
Trebuie să părem ca lupi să fim îmbrăţişaţi de haită.
Un plan bine gândit.
Voi fi alături de tine când va aduce fructele morţii.
Acea zi încă nu a sosit.
Odihneşte-te. Lasă rana să se vindece cum se cuvine.
Sunt cuvântul şi voia ta, tată.
O poziţie în care nu poţi comanda din spate.
Îmbracă-te în uniformă.
Şi să vorbim cu oamenii tăi despre pedeapsă
pentru proasta tentativă împotriva lui Spartacus.
Misterul pentru care Crassus nu avansează, rămâne de descoperit.
Este tupeist să creadă că o mână de oameni pot pune capăt rebeliunii.
Crassus nu se mişcă precum restul cu care ne-am confruntat.
Ne adoptă strategia, pentru a-i face să se răscoale împotriva noastră.
Ar trebui să fim grijulii şi să avem grijă să închidem porţile.
Nu vom interzice intrarea celor care-şi riscă viaţa să scape de stăpân.
Un lucru născut târziu.
Mulţi necunoscuţi au intrat să se alăture cauzei,
doar dacă nu au gânduri ascunse.
Dacă există o asemenea persoană trebuie s-o expunem.
I-aş pune capul pe zid.
Dacă ai fi doborât de unul din turmă,
ce vor face fără îndrumare.
Crixsus va avea grijă să aibă îndrumarea corectă,
alături de consiliu de la această masă.
Sper ca aceea să fie o zi pe care să nu o văd, frate.
Dacă aş deţine comanda,
aş acţiona rapid împotriva lui Crassus.
Cu asta suntem de acord.
Suntem oameni ce luptă şi varsă sânge
şi mulţimea devine neobosită cu anume scopuri.
Trebuie să rămânem pe drumul convenit.
Avem avantajul zidurilor oraşului.
Legiunile lui Crassus vor suferi în câmp deschis
în timp ce ne creştem numărul.
Dacă Attius ar mai fi fost în viaţă, ar mai fi făcut arme.
Ai vrea ca trădătorul să trăiască şi Naevia să fie moartă?
Fie ca Attius să aibă soarta lui,
ca toţi romanii care ar vedea sclavii în lanţuri.
Să ne gândim la prezent
şi să-i instruim pe noii veniţi.
Romanii scăpaţi, trebuie să fie găsiţi, Crassus este la poartă
şi ai vrea să fiu Dottore pentru ei?
Aş vrea să observi atent.
Şi în urma acestui lucru,
mulţi vor apărea mai mult decât par.
Alăturaţi-vă fraţilor şi asiguraţi-vă de asta.
Cu mult timp în urmă termenul de gal nenorocit mi-ar fi ieşit din gură.
Dacă ar fi după Crixus. Totuşi te afli printre cei vii...
şi aş vrea să rămână astfel.
Până vom descoperi ameninţarea, voi fi ca o umbră.
Atunci să ne cunoaştem mai bine adversarul.
Dacă aş fi fost roman, sabia mea ţi-ar fi luat viaţa.
Din nou!
Dacă acela se dovedeşte a fi un asasin,
atunci eu sunt mădularul lui Jupiter.
Nu are abilităţi şi are un mădular mic.
Tu!
Vino în faţă.
Am fost martorul abilităţii tale cu cuţitul în elementul surpriză.
Să vedem cum te descurci cu sabia în faţa cuiva care merită.
Irosim timp. Dacă este un roman printre noi
nu s-ar preface ignoranţi la lupte?
Un animal nu-şi poate ascunde adevărata natură.
Dacă e pus la colţ, scoate colţii
şi sare la gât.
Nu eşti străin armelor.
Un cioban e versat în sunete.
Mulţi încearcă să ia turmele altor stăpâni pe păşuni şi dealuri.
Cum îşi numea stăpânul tău paznicul caprelor
înainte să măture iarba.
Lyciscus. Un nume care mi-a fost impus.
Unul care doresc să fie ras.
Voi vrea revanşa, într-o zi.
Tu, înainte şi încearcă să nu rămâi la pământ.
Sunt interesaţi de tine.
Au primit bine veştile?
Am văzut că iei monezile celor care se refugiază în oraş.
Dacă mai spui asemenea cuvinte
şi te voi lăsa fără ceva mult mai valoros.
M-ai înţeles greşit, frate.
Am menţionat asta doar spre gândurile mele.
Un asemenea oraş are mari oportunităţi
pentru cineva curajos care să profite de ele.
Mintea unei femei. Ceva necunoscut.
Vreau să vorbesc singur şi să încerc s-o descifrez.
Nu reprezintă o ameninţare.
Mă voi duce la intrare
cu o sabie în mână.
Nu credeam că învingătorul umbrelor morţii
are nevoie de protecţie.
O precauţie necesară
datorate evenimentelor de dimineaţă.
Au fost veşti despre atac.
Dar despre Marcus Crassus ca fiind cel care a comandat?
Crassus?
Eşti mulţumită de omul pe care Roma l-a trimis să mă ucidă?
Crassus este la fel ca oricare în intenţie.
Nu se va opri până te va omorî.
Nu este primul roman care să se creadă capabil de asta.
Doar că cei dinaintea lui nu aveau monezile să-l facă pe Juno Moneta invidios.
Monedele valorează puţin pe câmpul de luptă.
Are o minte avidă de acumulare.
La prima întâlnire ai vorbit despre afaceri cu Crassus.
Vreau să aud despre fiecare venit acumulat
O asemenea cunoştinţă nu va inversa
sau va altera cursul unui râu.
Atunci, nu văd motivul de a refuza cererea.
Afacerile noastre cu Crassus interesau doar transporturile de grâne
şi nimic mai mult.
Totuşi...soţului meu i s-a împărtăşit o poveste,
de către Edilul din Napoli pentru viitoare afaceri.
Omul era profund în negocierea cu Crassus
când intercepta mesaje venite de la competitori,
oferind termeni mai favorabili lui Crassus.
În timp ce avea grijă de profit
şi clienţi valoroşi să dispară,
Edilul ardea mesajele rătăcitoare,
fiind de acord rapid cu cerinţele lui Crassus.
O lună mai târziu a descoperit
că însuşi Crassus trimitea mesajele,
intenţionând ca Edilul să pună mâna pe ele,
şi să acţioneze în direcţia dorită.
Şi eu am interceptat un mesaj de la Crassus.
Şi i-am eliberat drumul
pentru a-i elibera calea spre comandă.
Ai băgat frica în Republică.
Imaginează-ţi gloria ce-l va aştepta...
pe cel care te înfrânge.
Heracleo a adus mai puţin decât ne-am aşteptat.
Raţiile trebuie reduse la jumătate.
Ne vom descurca.
Până Crassus va încerca să ia oraşul.
Nu este singurul care poate de a face ceva neaşteptat.
Să-l căutăm pe Heracleo,
şi să uneltim ceva ce însuşi măreţul Crassus nu se va aştepta.
Mai trimite 1000 de oameni să-l ajute pe Quinctius.
Trebuie să ne grăbim progresul.
Imperatorule.
Cuvântul şi voia mea.
Înţelegi ce înseamnă asta?
Da, tată.
Oare?
Prima luptă din campania mea care va intra în istorie.
Ca o victorie pentru Spartacus.
Tată... Nu trebuia să-l angajezi
până aş fi ajuns cu forţele necesare.
Nu am fost clar?!
Ba da.
Totuşi s-a ivit o oportunitate
când Spartacus a trecut de zidurile oraşului.
Am crezut că este oportun să profit de moment.
Îmi cer scuze că nu te-am ascultat, tată.
Un lucru care poate fi uitat în lumina tinereţii.
Totuşi, faptul că oamenii tăi s-au retras
nu va rămâne nepedepsit.
Le-am ordonat să stea nemişcaţi.
Totuşi au fugit.
Deoarece se tem mai mult de duşmanul lor, decât de conducătorul lor.
O presupunere greşită trebuie corelată.
Ce pedeapsă ai vrea să dau?
Una care să fie un avertisment.
Moarte de mâna lui Spartacus
să fie o nimic a toată în comparaţie cu cea de mâna Casei Crassus.
Decimarea?
Nu s-a mai dictat un asemenea ritual sălbatic de pe vremea lui Marius.
Va fi util ca exemplu.
De ce se va întâmpla cu un om care fuge de duşman.
Vina este a mea.
Dacă ascultam comanda şi rămâneam pe loc...
Oamenii noştri au părăsit rândurile.
Nu am avut de ales.
Aşa cum nici tata nu-mi oferă alta.
Cincizeci de oameni.
Cincizeci de pietre.
Cinci dintre ele menite să aducă moartea.
Dacă trageţi bine veţi trăi.
Dacă nu,...
Tu ai rămas lângă mine când ceilalţi au fugit.
Datorită ţie mai sunt încă pe lumea asta.
Nu te mai gândi la asta.
Şi roagă-te să trag bine.
Tu nu meriţi să fii pus în pericol laolaltă cu laşii.
Voi vorbi cu tatăl meu
şi îl voi implora să te scutească de participarea la decimare.
O astfel de fapta nu ar face decât să te coboare în ochii lui.
Lucru pe care nu îl voi permite niciodată.
Tu eşti unul dintre cei mai demni de lauda soldaţi din legiunile lui.
Şi asta ţi-e răsplata?!
Voi face cum mi se ordonă.
Aşa cum trebuie să o facă toţi soldaţii.
Grajdurile miroseau mai bine.
Castus.
Unde este Heracleo?
Era ocupat cu băutura şi cu curvele când l-am văzut ultima dată.
Caută-l pe puntea navei sale.
Se ştie că omul are o predilecţie
pentru mare şi pentru picioarele deschise la fel de larg în faţa lui.
Mulţumesc.
Vino, bea un pahar şi îl vom căuta împreună.
Nu ne vom complace într-o companie aşa de neînsemnată.
Avem de rezolvat treburi urgente.
Altă dată.
Piraţii nu sunt de încredere.
Ai mai avut de-a face cu ei?
Am avut neplăcerea sa mă aflu în compania lor,
în anii care au trecut.
Alege-ţi cu grijă cuvintele.
Fii atent pe unde calci.
Spartacus îi considera aliaţi.
Tu nu eşti de aceeaşi părere?
Nu contează.
Eu nu sunt decât un slujitor umil
aflat în slujba dorinţei marelui conducător.
Am auzit zvonuri că Spartacus este considerat un zeu de către oamenii săi.
Mi-am pus de multe ori viaţa în pericol pentru cauza lui.
La Vezuviu şi Calor
şi în numeroase alte bătălii, prea multe ca să le enumăr.
Chiar şi când am cucerit nenorocitul ăsta de oraş.
Doar ca să văd cum restul duşmanilor
dintre aceste ziduri sunt cruţaţi.
Iar banii câştigaţi cinstit
mi-au fost luaţi din mana pentru plăsmuirea unui târg
cu nenorociţii de piraţi.
Nu e de mirare că eşti obligat să-i uşurezi de
ce poţi pe noii veniţi.
Din care o parte mi se cuvine mie.
Asta este tot ce am asupra mea.
Este totul al tău, pentru continuarea prietenii noastre.
Suma este prea mică pentru o favoarea atât de rară.
Poate că împreună o putem ajuta să crească.
Şi odată cu ea şi averile noastre.
Iertare.
Nu vreau să te aud vorbind despre asta.
Da, Domina.
Nu mai am titlul acesta.
Poţi să îmi spui Laeta.
Visam adesea să fac parte din casa ta.
Tu ai fost a lui Laurus, nu-i aşa?
M-am rugat de multe ori
să scap de el.
Măcar de n-ar fi căzut oraşul
ca răspuns la rugăciunile mele.
Bucură-te de ce ai.
Totul se poate schimba într-o secundă.
Ţine, nenorocit-o!
Brictius!
Spartacus a dat ordine clare.
Nimeni nu are voie să îi atingă pe oamenii ăştia.
Nenorocitul ăsta de roman a pus mâna pe mine,
trăgându-mă de haina când am trecut pe lângă el.
N-am făcut decât să cer o ştire despre soara mea...
S-o ia dracu' pe sora ta!
Dezgoliţi-i mădularul şi tăiaţi-l.
Toate capetele lor ar trebui să le punem în ţeapă.
Mulţumesc.
Să-i fii recunoscător lui Spartacus.
Sunt mai degrabă înclinat să fiu de acord cu ţepele.
Aşteaptă!
Sora mea...
Fabia...
arămie la par, ca femeia ta.
Vă implor, trebuie să ştiu dacă trăieşte.
Mulţi romani sunt morţi.
Poate i te vei alătura surorii tale dacă ne mai atingi.
Vă rog.
N-am văzut-o.
Hmm?
De ce îi lasă Spartacus să trăiască?
Nu-i înţeleg motivele,
însă îi vom respectă dorinţa.
Gannicus, trebuie să vorbim.
Ea are dreptate.
Trebuie să mă asculţi.
Am văzut ceva îngrijorător.
Ne-am iubit de multe multe ori.
Dar niciodată nu am avut o însufleţire atât de mare.
Suntem departe de Roma.
Şi de piedicile care ar putea sta în calea entuziasmului nostru.
Îţi mulţumesc.
Că mi-ai permis să stau lângă tine.
Mmm...
Niciodată nu te voi mai lăsa să pleci de lângă mine.
Prezenţa ta îmi aduce mângâiere.
Cred că îţi împovărează gândurile.
Războiul ăsta cu Spartacus.
Nu este decât o neplăcere, care îmi va dispărea curând din minte.
Gândurile mele se îndreaptă asupra unei relaţii mai apropiate.
Ai spus că rănile lui Tiberius s-au vindecat deja.
Va putea să te reprezinte în zilele care vor urma.
O greutate pe care nu sunt sigur că ar trebui să o pun pe umerii unui trup prea fraged.
Este pe zi ce trece mai puternic
sub soarele călduros al îndrumării părinteşti.
Ah, Tiberius a făcut totul să mă mulţumească.
Să devină un soldat respectat.
Însă când îi văd ochii,
nu văd decât un copil care stă în faţa mea.
Şi se joacă jocuri de bărbaţi.
A luptat şi şi-a vărsat sângele pentru gloria Romei.
Pentru Împăratul lui.
Nu merita el să fie tratat
ca oricare alt soldat de sub comanda ta?
Ştii că înţeleg impasul în care eşti.
Numerele noastre au crescut neaşteptat.
Eu şi oamenii mei nu ne putem aproviziona
decât cu lucrurile pe care punem mâna noi înşine.
Nu este destul.
Dar poate că ar fi,
dacă resursele nu ar fi secate de guri care nu merita hrănite...
Te abaţi de la subiect.
Aşa cum tu te abaţi de la logică.
Crezi că ei i-ar trata pe oamenii tăi
cu o astfel de bunătate?
Noi nu suntem romani.
Şi nici nu vom ajunge ca ei prin acte de cruzime gratuită.
Nenorocitul ăsta!
Te voi ajuta cu ce pot ca să îţi hrănesc idealurile măreţe.
Însă mă tem că nu
Îmi voi modifica eu aşteptările,
şi voi stabili noi obiective mai precise.
Vrei să schimbi termenii înţelegerii noastre?
Nu aş vrea decât să mai adaug nişte termeni
ca să îţi văd navele umplute cu încărcături mai promiţătoare.
Nemetes!
Vreau să vorbim.
Iar eu vreau să îmi termin băutura.
Nenorociţii de gali.
Aproape la fel de cretini ca Tracii...
Nu sunt o corcitură!
Gali.
Intoacet-va la băut şi la curve sau părăsiţi lumea aceasta.
Alegeţi.
Nu era nevoie să fii atât de violent în reprezentaţia ta.
Fiecare trebuie să îşi joace rolul.
Acum vorbeşte despre ce ai descoperit.
Omul nu iubeşte Rome,
dar cuvântul lui are greutate.
Cum poţi diferenţia adevărul?
Cred că loialitatea lui este ca a mea.
Totuşi îi voi da un ultim test,
şi voi pune la faptă cuvintele.
Dacă cuvintele sunt false, la fel şi omul.
Ocupă-te de asta.
Un lucru comun,
să fie mânuit aşa de rudimentar de un frate?
Nu îmi este frate.
Şi niciun om care nu mi-a câştigat încrederea.
Cred că dispoziţia se schimbă.
Vino.
Să le îndulcim cu o băutură.
Aş avea poftă de prăzi mai bune.
Şi pentru a le aduce la lumină, să le evidenţiem adevărata natură...
Această bijuterie preţioasă
stătea stăpână atâtor sclavi din oraş.
Aveau nevoie de orice grijă a lor..
Şi acuma ne satisface nouă poftele.
Şi Spartacus permite asta?
La dracu, nu.
El mi-a luat banii mei.
Îi voi întoarce favorul...
cu ajutorul unuia din animalele sale de companie.
Să nu te împrieteneşti cu oamenii ăştia.
Foloseşte-o pe ea pentru plăceri nebănuite.
Şi când termini, lasă urme vizibile asupra ei.
Aşa cum am făcut de atâtea ori.
Lasă-ne.
Calmează-te, calmează-te.
Sunt la fel de roman ca şi tine.
Numele meu este Gaius Julius Caesar.
Am venit în numele lui Marcus Crassus.
Legiunile sale se strâng în nord.
O să ocupăm oraşul ăsta,
şi o să mă asigur că cei care ţi-au făcut rău vor suferi.
Eliberează-mă...
În curând Crassus o să ajungă.
Ai cuvântul meu.
Eliberează-mă...
Cum te numeşti?
Fabia.
Numele tău nu va fi uitat.
Nici bărbaţii care ţi-au asta.
Ce-ai făcut, nebunule?
Am eliberat-o.
Aşa cum aş elibera toţi romanii întemniţaţi de Spartacus.
Eşti cu adevărat unul de-al nostru.
Haide, frate.
Să terminăm cu asta.
Nu există legătură mai puternică între bărbaţi
ca una plăsmuită în război.
Nicio glorie mai mare
decât cea de a apăra Roma.
Cu toţii aţi jurat credinţă.
De a asculta de ordinele primite.
De a nu fura şi a nu încălca legea.
De a proteja standardele legiunilor.
Şi niciodată să nu rupeţi rândurile şi să fugiţi din calea duşmanilor.
Cei care stau în faţa mea au fugit de pe câmpul de luptă.
S-au retras din faţa rebelului Spartacus
şi a armatei sale de sclavi,
temându-se de ei mai mult decât de propriul lor comandant.
O eroare pe care o voi corecta în noaptea asta.
Şi în cadrul lecţiei, voi sădi frică în cei ce-o merită.
Marcus.
Licinius.
Crassus.
Cei care vor supravieţui decimării
or să fie izgoniţi.
Să trăiască printre sclavi şi curve
până când eu o să consider că merită iertaţi.
Tată, aş dori să vorbesc...
Nu sunt tatăl tău în problema asta.
Sunt conducătorul tău.
Te-am considerat prea multă vreme un copil, Tiberius.
Iertare.
Eşti soldat acum,
şi meriţi să fii tratat ca un soldat.
Alătură-te oamenilor tăi.
Respectă comandă.
Trageţi numerele.
Fie ca această noapte să fie pentru totdeauna ţinută minte.
Şi să nu se mai repete.
Prezentaţi-vă soarta.
Nu, nu, la dracu!
Nu poţi face asta!
Îmi cer iertare că e atât de puţin.
Mâncarea e foarte puţină.
Îţi rişti viaţa pentru noi.
Nu putem să cerem mai multe de la tine.
Am veşti bune.
Crassus şi legiunile sale sunt la o zi de marş distanţă
de oraşul nostru.
O să-l recucerim,
iar la final suferinţele noastre...
Mă tem că de-abia au început.
Îmi cer iertare, Laeta.
Trebuia să le spun ce am văzut.
Vina este a mea.
Că m-am încrezut într-un slav rebel!
Stai!
Acest bărbat.
Este cel pe care Attius l-a ajutat să scape?
Fierarul nu a ştiut nimic despre asta.
Prietenul tău e mort din cauza ei.
Leagă-i şi trimite-i către Spartacus.
Sunt problema lui.
Unde te duci?
Să mă asigur că Attius va fi ţinut minte cum trebuie!
Nimeni nu a suspectat nimic?
Vor să verse mult sânge de romani.
La fel cum îşi doresc toţi cei care cred în cauza noastră.
Fabia... Fabia!
Nemetes!
Spune tot ce ştii!
Unul din românii care lipsesc!
A venit la mine din umbre
pe jumătate moartă în urma tentativei de a scăpa.
Dacă n-ar fi fost Lyciscus...
Le cruţi vieţile, iar ei aşa îţi mulţumesc!
La dracu cu romanii!
La dracu cu aceste curve romane!
Omorâţi romanii!
La dracu.
Cu toţii ar trebui omorâţi.
- La dracu cu romanii! - La fel cum l-ai omorât pe Attius?
Subiectul a fost închis, Gannicus.
Odată cu adevărul.
A ajutat prizonierii să scape.
Şi a încercat să mă omoare când am descoperit...
Soţia edilului i-a eliberat!
De unde ştii asta?
Laeta i-a ascuns sub grajdul soţului său.
Saxa o duce pe ea şi pe restul în faţa lui Spartacus.
Nu contează.
Attius a fost un roman care şi-a meritat soarta.
A fost prietenul meu, căţea ce eşti!
Ai grijă ce vorbeşti, frate...
Prinde-l, Gannicus!
Omoară-l, omoară-l pe nenorocit!
Să vedem cât de tare eşti, Gannicus!
Haide, loveşte-l!
Gannicus!
Calmează-te...
Du-te dracului!
Haide!
Ridică-te!
Gannicus!
Nu mi-a dat de ales.
Îi apară pe romani!
La fel cum face conducătorul nostru!
Pentru asta ne-am alăturat noi cauzei?
Spartacus dă ordinele!
Şi mi-aş da viaţa
pentru a simţi sângele cald al duşmanului pe obrazul meu.
Fiecare îi datorează viaţa lui Spartacus.
Dar acum greşeşte.
Un lucru pe care cu toţii îl ştim.
Pentru fiecare dată când v-a atins.
Pentru fiecare lanţ din jurul gâtului şi fiecare bici de pe spatele vostru.
Omorâţi toţi romanii
şi să cucerim în totalitate oraşul ăsta!
Nu voi face asta.
O să faci aşa cum ţi s-a ordonat.
Toţi soldaţii trebuie.
Aşa să fie!
Începeţi!
Nu!
Mi-am învăţat lecţia.
Imperator.
Fiecare zi aduce noi nebunii.
Data viitoare o să ne ceri să smulgem luna
din ceruri.
Ţelurile sale sunt mai lumeşti.
Sunt şanse de reuşită
a ce vreau eu să fac?
Toate visele sunt posibile...
doar efortul şi preţul plătit ne împiedică să reuşim.
Asigură-te că acest lucru pe cere ţi-l cer să fie dus la bun sfârşit,
şi o să-ţi încarc nava
cu toate bogăţiile pe care oraşul ăsta le posedă.
Atunci să ne asigurăm că aşa va fi, frate!
Spartacus!
Crixus şi ceilalţi au înnebunit.
Îi omoară pe romani.
Veghează asupra cilicienilor.
Se pare că îţi place compania lor.
Repede, mişcaţi-vă! Haide, repede!
Scuze.
Trebuie să mergi.
Nu o să ajungem până la casă.
Nu, nu o să ajungeţi.
Sunt pentru Spartacus!
Pleacă din drumul meu!
Nu îl văd pe Gannicus printre voi.
Nu e niciun motiv să te alături supărării sale!
Ba am motiv.
Căţea.
Şi mai mulţi romani!
Te rog, ia-ţi mâinile de pe el!
Soţia edilului!
O să te calmezi!
Sau o să mori aici!
Tu eşti cel care nu mai gândeşte limpede.
Şi soţia edilului
este cea care ţi-a întunecat gândurile.
Ea este cea care i-a ajutat pe romani să scape!
Şi te-a minţit cu zâmbetul pe buze!
Un lucru adevărat.
Attius nu a ştiut de toate astea.
Şi nu a meritat sfârşitul de care a avut parte.
Toate asta în schimbul milei pe care ţi-am arătat-o?
Milă?
Mi-ai furat soţul.
Oamenii tăi au măcelărit mii de oameni din oraş.
Iar acum mă condamni
că am încercat să salvez o mână de oameni de la asemenea cruzime?
A învăţat de la comandantul nostru roman.
Ia-i viaţa, frate.
Şi să redevenim iarăşi ca unul.
Un lucru meritat.
Însă nu vom deveni ceea ce încercăm să învingem.
Sunt mulţi care nu sunt de acord cu hotărârea ta.
Nici eu nu sunt în totalitate sigur...
că pot să te consider pe tine liderul meu.
Toţi românii care trăiesc să fie adunaţi în casă.
Dacă mai faceţi ceva împotriva voinţei mele...
o să muriţi precum cei pe care i-aţi ucis în seara asta.
Omul ne-a ajutat mai mult ca oricine altcineva.
Dar acum nu mai am încredere în hotărârile pe care le ia.
Poate că a venit timpul să luăm propriile noastre decizii.