Anterior în Familia Borgia...
Mica noastră haită de lupi...
Spune-le, dacă îşi pun săbiile în slujba mea,
proprietăţile familiei Borgia se vor împărţi între ei.
Stăpâna ta se înşeală, dacă crede că poate învinge Papa de la Roma.
Armatele Papale ale Romei, abia de există.
Articolul de război cere o armată de 10.000 de oameni sub arme.
Ai mai puţin de jumătate.
Ambasadorul Curţii, Înălţimii Sale Luis al XII-lea al Franţei...
Pretinzi că e un bărbat fără greşeli.
Probabil, nu i-aţi cunoscut soţia.
Vrea o anulare?
Aici se întoarce jocul.
Ce s-a întâmplat înainte, aparţine trecutului.
Poţi să mergi să-ţi iubeşti soţul, iar eu pot să-mi caut o mireasă.
Îmi pare rău, nu pot.
Poate dragostea noastră, ţine mai mult de suflet.
Fiica ta e căsătorită cu neamul meu.
Şi are deja un fiu al cărui tată nu e cunoscut.
Să separi o mamă de fiul ei...
Mă îngrijesc de mine şi familia mea.
Sora ta se căsătoreşte cu Napoli. De ce nu te-ai căsători tu cu Franţa?
Ţii soarta Romei în mâinile tale.
Lord Gonzaga, te rog alătură-te.
Lordul meu a avut treburi la Roma.
- A cerut audienţă. - Deasemeni şi eu.
Consideră nebunia curvei,
ca o contribuţie a mea pentru războiul doamnei tale cu Roma.
Îmi ceri decretul de anulare.
Circumstanţele sunt grave. Şi infidelitate constantă.
Cu cine?
Cu Sanctitatea Sa, Papa de la Roma.
FAMILIA BORGIA
Sezonul 3, Episodul 5 Lupul şi Mielul
Traducerea şi adaptarea: Šromulus70 (c) www.subs.ro
Corectare şi completare: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro
Trebuie să fii emoţionată să-ţi vezi soţul.
Cu siguranţă. Ne prăgăteşte camerele.
Şi nu vom mai avea nevoie de leagăn.
Nu am să plâng tată.
Acest rege nu-mi va vedea lacrimile.
Am crezut că a fost alegerea ta?
A fost. Şi încă îmi iubesc soţul.
Dar nu voi avea acea dragoste otrăvită de politică.
Îl vom iubi ca pe al nostru.
Vei fi bine.
Gonzaga.
Nu e cu noi?
Nu, dar a făcut o donaţie proprie, una specială.
Doamnă.
Ştii că va trebui să ne părăseşti.
Asta doreşti?
Nu, dar soţul tău,
scandalul cumplit, va trebui să te întorci la el.
- Dar nu pot. - De ce nu?
Pentru că...
sunt narcisul din câmpie.
Iar regele m-a dus în camerele lui.
Scandalul poate fi privilegiul regilor.
Dar eu sunt Papa Romei. Trebuie să conduc o Biserică.
Lasă-l să mă sărute, cu sărutul gurii lui.
Chiar şi cel vulgar, găseşte bucurie citând Scriptura.
Aş putea să obosesc, în numărarea păcatelui Papei Borgia.
Dar m-aş plictisi.
Poate imoralitatea fi plictisitoare?
Poate fi obositoare până la extrem,
aşa cum Sanctitatea Sa, va descoperi în curând.
Camarazi este ceea ce propuneţi?
O uniune... a familiilor italiene.
Vitelli, Glano, Valiani, Orsini.
Precum Fascia Cezarului, împreună vom fi de neînvins.
Şi toate astea, sub comanda ta?
O femeie?
Mă propun pe mine.
Simte-te liber să te propui, Roberto!
Dar eu am armatele, tunurile şi castelul şi spre deosebire de tine,
ura mea faţă de Papa Borgia e publică deja. Fapt cunoscut.
Acest Papă, are o armată, nu?
Iar noi am văzut-o la treabă, am spulberat-o dintre aceste ziduri.
Fiu lui, Juan Borgia...
Fiul lui, Cezare Borgia, nu seamănă cu fratele său.
E energic, admit.
Dar tatăl lui se încrede suficient în el, încât să-i încredinţeze armata Papală?
Nu. Îl trimite în Franţa.
Deci tatăl se luptă cu fiul său ca doi urşi într-o vizuină.
Iar ăsta, credeţi-mă, e momentul nostru.
Deci fiţi cu mine, familia mea, armatele mele,
sau împotriva mea.
- Retorica e convingătoare. - La fel ca planul ei.
Toate drumurile duc la Roma şi trec prin Romagna.
Da Baglioni, da, dar dacă e numai retorică?
Ameninţarea ei înseamnă război, Orsini.
Poate valorează mai mult decât Roma.
Fiica Papei s-a căsătorit cu Napoli.
Fiul lui călătoreşte spre Franţa.
Spun să ne păstrăm consiliul, până se întoarce.
Lordul meu Borgia.
Pari destul de sobru pentru un Duce.
Iar tu pari foarte popă, pentru un Rege.
Regele e la vânătoare. Şi te rog nu înţelege greşit.
Sunt necesităţi diplomatice ce trebuiesc observate.
Chiar şi pentru fiul Papei.
Fiul bastard al unui Papă Borgia.
Întotdeauna dragostea e mai bună decât vinul.
Aş vrea acum... am nevoie...de somn.
Căci lupul poate sta împreună cu mielul.
Iar leopardul va sta cu capra.
Şi un copilaş îi va conduce.
Vei găsi copilul înfăşat în scutece.
Aşezat în iesle.
Senior Machiavelli! Bună dimineaţa.
Am auzit că ai avut treburi în Avignon.
Din păcate, ecum tu vii, noi plecăm.
Are Florenţa vreun interes faţă de Franţa?
Florenţa are interes în orice.
Deci spune-mi, ce crezi despre acesta?
Prea colorat. Poartă simbolul pe satin negru.
Sigur? De ce?
Nu au întâlnit un Riario sau Medici, cu atât mai puţin un Borgia.
Bogăţia italiană îi supără.
Oricât de mult şi-ar dori le ofensează natura marţială.
Satin negru va fi atunci.
Păstrează negrul. Aşa cum o faci atât de bine.
Ai vreun sfat pentru orice altceva decât prezentarea?
Dar prezentarea este totul!
E rege. Doreşte mai mult decât Napoli.
Are aceeaşi afecţiune faţă de Milano.
- Dar nu am spus asta. - Nu, nu, ai spus negru.
Ţi-a fost vreodată inima rănită, Micheletto?
Sunt unii care se îndoiesc că aş avea inimă, Doamna.
Din păcate eu am. A mea plânge.
O poţi vindeca?
Vom fi cu soţul tău cât de curînd.
Nu plânge pentru soţul meu. Plânge pentru fiul meu.
Ceva îmi spune că acest rege spune ceea ce gândeşte.
Şi cum îl fac să-şi schimbe gândurile, Micheletto?
O să găsim o cale.
Doamna Lucreţia Borgia, Ducesă de Bresceglia.
Iată-i.
Dă-mi voie să te ajut.
Mi-a fost dor de tine.
- Ai călătorit în siguranţă? - Da, mulţumesc.
Deci, acesta e Napoli?
Trebuie să-l numeşti acasă.
Dacă-l numesc acasă, asta nu-l va face aşa.
- Înălţime. - Doamnă.
Tu eşti ducesa de Gonzaga. Şi vei rămâne aşa întotdeauna.
Trebuie să te întorci la soţul tău.
Să zdrobeşti orice aluzie de scandal dintre noi.
Ai fost prea mult timp aici, doamnă.
Papa e trist fiindcă l-au părăsit copii.
Nu, nu doamnă... nu mă asculţi.
Acea tristeţe trebuie în curând să înceteze.
Cum aşa?
Sunt însărcinată, Sanctitate.
Datoria ta e să te întorci la soţul tău.
Dar copilul nu e al lui.
Fructul pântecului meu, va fi fructul coapselor tale.
Vrei să spui că acesta e copilul nostru?
Sunt sigură că e.
Cât despre soţul meu, nu am mai împărţit un pat de un an.
- Asta e o nebunie. - O nebunie frumoasă.
O nebunie demnă de... Spui că el ştie?
M-a rugat să îndeplinesc un act atât de scandalos şi dat naibii
încât nu sunt în stare să mă gândesc la fapta lui.
Ţi-a cerut să ucizi copilul? Copilul nostru.
Aşa că îţi voi naşte un fiu, şi tu nu vei mai fi trist.
Pentru că regele m-a dus în camerele sale.
Da. Iar îngerul i-a spus,
nu-ţi fie teamă, pentru că ai aflat har la Dumnezeu.
Şi iată, vei lua în pântece şi vei naşte fiu.
E un obicei franţuzesc, Duce de Valentinua,
să aşteptăm atenţia Înălţimii sale înainte să ne facem plecăciunea.
- Regina mai e la castel? - Bineînţeles.
E aceeaşi regină pentru care aduc decretul de anulare papal?
- Nu asupra ta, cu siguranţă. - În buzunarul din spate.
Deci va trebui să am grijă să nu mă aplec prea mult.
Altfel regina ar avea destinul primit din mâinile bastardului Borgia.
Vi-l prezentăm pe Ducele de Valentinua şi ambasador al Sanctităţii Sale
Excelenţa Sa, Cesare Borgia.
Fost cardinal, presupun?
Cu siguranţă, Înălţime.
Iar acum Duce. Te rog, explică-mi.
Am simţit nevoia, doamnă,
să divorţez de logodnica mea, Sfânta Noastră Biserică.
Şi s-a putut înfăptui aşa uşor?
Cu greutate. Şi nu fără de cerceatare lăuntrică.
Dar, cu ajutorul decretului papal, orice este posibil.
Deci acum eşti nobil, aşa cum e la modă.
Poţi să-mi săruţi mâna.
Iar pe mine mă poţi săruta pe obraz.
În buna manieră franţuzească.
Eşti în căutarea unei mirese, presupun?
Printre doamnele mele de la curtea regală?
Carlota D'Aragona, sau Charlotte d'Albret,
sau... nu, nu e pentru tine.
Vorbeşti franceza?
Dacă va trebui să te întorci la soţul tău...
Atunci va trebui să ucid acest copil.
Nu. Îţi vom acorda tot sprijinul.
Într-o cameră ce este potrivită, condiţiei tale.
Apartamentele tale sunt mai mult decât potrivite.
Nu, doamnă, asta e imposibil.
- Ne gândeam poate... - Ce?
- Mânăstire de maici. - Asta e imposibil.
Sunt narcisul din câmpie şi regele m-a dus în camerele lui.
Căsătoria lui Alfonso de Aragona şi Lucrezia Borgia,
a fost mai mult decât uniunea dintre trup şi suflet.
A fost restaurarea contactelor istorice dintre Roma şi Napoli,
între Vatican şi Spania.
Deci, să închinăm paharele,
pentru apusul iernii franţuzeşti, şi sosirea unei primăveri italiene.
Pentru armonie între statele noastre,
şi această nouă familie, ce o primim în sânul nostru ca una de a noastră.
Am un copil, Înălţime, într-o zi trebuie să audă aceste cuvinte.
- Un copil, spui? - Se pare să-mi amintesc de unul, da.
Ce curios? Acest copil este al soţului tău?
De e al meu, e al soţului meu, cu siguranţă.
Orice fruct al uniunii voastre e binevenit.
Între timp orice altă plămădire, e mai bine să fie uitată,
de parcă nu ar fi existat.
Deci, să bem încă o dată, pentru armonia dintre statele noastre,
şi pentru această familie, ce o binevenim, ca pe a noastră.
Şoldurile-i sunt chiar graţioase.
Dar sterpe. Regele va scăpa de ea.
Şi înţeleg că ai venit aici, aducînd un cadou foarte important
Şi sunt conştient că acest cadou, nu va fi dăruit uşor.
S-ar putea să nu fie dat deloc, arhiepiscope.
Atunci am să mă propun drept înlesnitor în această chestiune.
Ai nevoie de o mireasă de casă bună.
Cea mai mică nevoie a mea.
Atunci să le ghicesc pe restul.
Titlul de duce francez, pentru noul duce de Valentinua
unul din cele mai vechi titluri pentru a elimina mirosul de arab.
Deci, mirosul meu?
Numai parfum scump italian.
Aroma trandafirului auriu, poate.
Cel mai prestigios, pe care îl poate oferi regele francez.
Atunci cu siguranţă e binevenit.
Şi sprijin francez, pentru aventurile italiene ale tatălui tău.
Ceea ce am cel mai mult nevoie, cardinale, e o armată.
O armată?
Cai, tunuri, infanterie, vestitorii de salve. O armată.
O armată ce poate tăia prin Italia, precum cuţitul prin unt.
- M-ai numit cardinal. - Cu siguranţă.
Poate o mică promisiune aici, arhiepiscope. dar...
decretul Papal nu e singurul cadou, din cadoul meu.
Asta numiţi dans, voi francezii?
Înălţime.
Nu ea. Este nobilă datorită averii.
Pentru tine, cea mai bună tânară mai puţin aristocrată.
Sunteţi prea amabilă, doamnă.
Sunt, soţul meu mi-a oferit o grămadă şi dintre cele mai bune.
Şi soţul tău este amabil.
Soţul meu miroase a bălegar de cal şi a vânătoare.
Dacă l-ai putea convinge să nu mai miroasă aşa atât de des,
aş putea să-ţi găsesc o mireasă mai bună.
Voi face tot ce-i stă in putinţă, doamnă.
Şi dacă vine la tine mirosind a trandafiri, recompensa mea este...?
O ducesă, poate. Legitimă? Poate.
Uite, încearc-o pe asta. Charlotte d'Albret.
- Mă urăşte. - Trebuie că da, mi te-a recomandat.
- Deci şi pe tine te urăşte? - Ne urăşte pe amândoi.
Cu greu un motiv pentru curtare, cu siguranţă?
- Am venit cu nişte calităţi admirabile. - Aşa am auzit.
Şi ce ceri de la o căsătorie, Cesare Borgia?
Un titlu, un urmaş, o zestre.
- Dar dragoste nemuritoare? - Bineînţeles, şi asta, cum era să uit?
- Dar tu ce ceri, Charlotte d'Albret? - Un copil.
Mi-aş dori un soţ al cărui aspect promite să fie frumos.
Şi cum rămâne cu dragostea eternă?
Mă bucur că mi-ai amintit şi de asta.
Dar Roma, nu sunt sigură că pot trăi la Roma.
- Toată căldura aceea, conspiraţiile. - Nu vei fi nevoită.
Suntem deja căsătoriţi?
A fugit încolo.
Ar trebui să îmi pese?
Nobilii vânează porcul mistreţ. Ţăranii scormonesc în iarbă.
Dar ambii trebuie să se hrănească, cu siguranţă.
Trebuie.
Ar trebui să fim atenţi unde paşte.
E doar iarbă?
Aceste ferigi, ascund ciupercile toxice Galerina.
Acest mic bulb poate ucide un cal.
Ai o întrebuinţare pentru el?
Am o întrebuinţare pentru orice.
Unele ucid, altele vindecă, fiecare are scopul lui.
La drum, doamnă, ucide acel porc mistreţ.
Spune-mi.
Nu este însărcinată.
Deci, este bolnavă mintal?
Complet fără motiv?
Este bolnavă mintal, dar nu fără motiv.
A purtat un copil, dar copilul i-a fost scos cu cruzime.
Pântecele ei îi este rănit pentru totdeauna.
Evenimentul a dezechilibrat-o.
Şi ce trebuie făcut?
Pentru trupul sau pentru mintea ei?
Pentru sufletul ei.
Odihnă, linişte, rugăciuni.
Ai avut vreodată vreu copil, Micheletto?
Nu, doamnă, n-am avut.
- Dar dacă ai fi avut? - L-aş fi legat de mine cu legături de fier.
Şi l-aş iubi până dincolo de moarte.
Şi i-aş face pe toţi să tremure dacă încearcă să se bage între noi.
- Deci ai o inimă. - Trebuie să am.
Gândul la copilul,
care vă este ţinut departe, este cauza acestui instinct matern.
Chiar la ţintă! Da.
Dacă, Doamne fereşte, acest rege ar muri,
cine-i va urma la tron?
Soţul dumneavoastră.
Este doar un văr din partea mamei.
Acest rege este puternic, doamnă, tatăl lui a trăit o viaţă lungă.
Va fi cu noi pentru mult timp.
Până când fiul meu nu va mai fi un băiat.
Deci, mă poţi scăpa de această nevastă a mea.
Înălţime, voi face orice să vă eliberez.
În aşteptarea decretului de Anulare, Charlotte d'Albret este a ta de o doreşti.
O doresc.
Titlul de duce deasemenea e al tău.
Ordinul Trandafirului de Aur, deasemenea al tău.
Dar în ceea ce priveşte chestiunea armatei,
şi noi avem nevoie de una.
Pentru o invazie a Milanului, aş presupune.
Ne citeşti gândurile?
Înainte ca cineva să se gândească la ele, Înălţime, acest tânăr e clarvăzător.
Ultima invazie franceză, s-a terminat dezastruos, din toate punctele.
Poate dacă următoarea va fi sub conducere italiană...
- A ta presupun. - Cu binecuvântarea Papei de la Roma.
Şi o va primi. Va tăia legăturile cu Napoli şi cu Spania.
M-aş asigura că o va face.
Dumnezeule, ceea ce propui ar putea zgudui temelia statelor Italiene.
Probabil.
- Dar ţi-ar putea da Milano. - Şi ţie o armată.
Aş vrea sfatul tău, Arhiepiscop D'Amboise!
Sau i-ai putea spune, Cardinal D'Amboise.
Cardinal D'Amboise, cred că ştiu sfatul tău.
Tu! Ai venit precum un grec.
Aducând daruri, fie ca cea cu care te vei însura
să te sufoce şi să-ţi nască un pitic, un succubus,
şi să putrezeşti în cercul iadului rezervat familiei Borgia.
Nu este iad, nici rai. Lumea asta e aşa cum o facem.
Scuză-mă dacă scopul meu aici a fost să-ţi amintească asta.
Căţea!
Deci, asta e bestia cu care mă voi mărita?
Nu te pripi. Negocierile sunt într-un stadiu delicat.
Pentru plăcerea de a fi martoră la această scenă singură...
răspunsul meu ar fi...
da!
Îmi poţi promite mai multe săruturi?
Ciuperci.
M-ai speriat!
Am fost însărcinat cu siguranţa ta, doamnă.
Dar camera ta goală m-a speriat pe mine.
Vrei să faci nişte prăjiturele?
Numeşte-o agricultură.
Galerina (ciuperci toxice).
Vei otrăvi pe toţi de la masă cu asta.
Îţi doreşti ca să moară toţi?
Nu toţi. Nu.
Fii mai precisă. Calculează-ţi momentul.
Va veni, crede-mă!
Te rog!
Cred că te-a rănit, Sanctitate.
Acest copil va fi un Hector (fanfaron), sau nimic altceva.
Făcut din aluat bun roman şi sânge spaniol.
Poate o Elena.
Nu. Un băiat, cum a cerut Sanctitatea Sa, nimic altceva.
Trebuie să dormi.
Nu am dormit de zile.
Aceste sore sunt din casa noastră, dincolo de dealurile Romei.
Vei fi în siguranţă acolo.
- Vei dormi acolo. Sore... - O să îmi placă?
E pentru binele tău.
Pentru binele sufletului tău etern.
Negocierile s-au încheiat.
50.000 ducaţi de la tatăl tău, şi proprietăţile din Auvergne.
Şi eşti satisfăcut?
Tu mă satisfaci, doamnă.
Aşa cum tu pe mine.
Si toate astea, în schimb pentru...?
Doar pentru mine, mă tem.
- Am fost jefuită. - Jefuită, dar cu fericire.
Sunt foarte fericită.
Există e problemă. Fecioria ta.
Fecioria mea?
Eşti virgină, doamnă?
Am fost, lordul meu.
Până te-am cunoscut.
Iar lupul va sta alături de miel.
Şi un copilaş îi va conduce.
Bianca! Bianca!
Vei găsi copilul înfăşat în scutece.
Te rog!
Vei găsi copilul înfăşat în scutece.
Lăsaţi-ne!
Nu spuneţi nimic! Niciun cuvânt.
Lasă-mă să mă ocup eu.
Dragostea îndelung rabdă, şi este binevoitoare.
Dragostea nu pizmuieşte.
Dragostea nu se laudă, nu se trufeşte.
Nu se poartă cu necuviinţă, nu caută ale sale,
Nu se aprinde de mânie, nu gândeşte răul.
Nu se bucură de nedreptate, ci se bucură de adevăr.
Toate le suferă,
toate le nădăjduieşte, toate le rabdă.
Spune-mi despre dragoste, soţul meu.
Dragostea îndelung rabdă, şi este binevoitoare.
Dragostea nu pizmuieşte.
- Este cea pe care ai iubit-o? - Da.
Îti este aceasta apropiată?
- Da. - Atunci sunt eu?
Da.
Minţi, să mă simt bine.
Pentru că pleci mâine.
Da.
Şi pentru asta, te iubesc.
Pentru decretul Papal de anulare, depoziţia soţiei va fi necesară.
Sanctitatea Sa l-a scris, din propriile-i buze adultere?
Apoi mă pot întoarce la Mantua şi părăsi această mlaştină romană.
Santitatea Sa nu ştie pe unde e.
Sinucidere.
Doamne să-l ierte pe omul care a împins-o la asta.
Imploră iertare, Lord Gonzaga,
imploră iertare în genunchi pentru gheaţa din inima ta.
- Ai fost cardinal odată. - Am fost şi episcop.
Şi de ce schimbarea?
Mi-am pierdut credinţa.
În Dumnezeu?
M-am trezit într-o dimineaţă şi am realizat, că nu există rai.
Drumul meu nu se va schimba, dacă nu fac nimic să-l schimb.
Aşteaptă!
De ce se teme mai tare mistreţul, mai mult decât de această săgeată?
- Nu ştiu. - De bazin.
Unchiul meu Ferrante a construit unul, umplut cu mrene.
Devoratori de carne.
Pentru cei pe care-i ura cel mai mult.
O idee originală.
Nimic original la asta.
I-a venit idea lui Seneca.
Da, am auzit despre ea.
Sau poate a fost Cicero.
Uită-te la lacul ăsta şi la ţipari.
De este posibil, feriţi-vă privirile cu toţii.
Nu văd nimic decât noroi.
Ar trebui să plâng, Micheletto?
Pentru tine nu, doamna mea.
Pentru acest rege... poate.
Citeşti cărţi, doamna mea?
Ai auzit de un om numit Seneca?
Un pic.
A scris despre bazinul cu mrene?
Cu siguranţă a scris.
Vedius Pollio, un prieten al lui Augustus,
a umplut un bazin lângă vila sa în Napoli.
Să-mi aduc aici copilul, Micheletto?
În acest teatru al cruzimii.
Cel puţin acum doamna mea, alegerea e a ta.
Traducerea şi adaptarea: Šromulus70 (c) www.subs.ro
Corectare, completare şi sincro: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro