- Scumpo, dacă continui să faci asta... - Şi ce?
O să primesc ceea ce vreau?
Ce naiba, cucoană? Te simţi bine?
Ajută-mă... Te rog.
Ce naiba, cucoană?
De ce nu ai sunat la 911?
De unde naiba să ştiu unde e?
Zborul de la Atlanta a ajuns acum mai bine de o oră.
- Poate a luat un zbor mai târziu. - Nu şi conform companiei.
Cu noaptea pe care a avut-o, poate s-a oprit în restaurant
şi-l ţine ca ostatic pe barman.
Trebuie să-şi revină, şi tu trebuie să-l găseşti
şi să veniţi urgent aici.
Cazul ăsta e... îngrozitor.
- Cât de îngrozitor? - S-o spunem aşa.
- M-ai mai auzit folosind acel cuvânt? - Încerc să-l sun din nou.
- M-ai speriat de moarte. - Cauţi asta?
- De ce naiba eşti aşa fericit? - Callie a spus nu.
N-am spus c-a refuzat. A spus că se va gândi.
Aveam o prietenă în facultate care a spus că se va gândi.
- Acea prietenă nu era Marisol. - Am prins-o cu garda jos.
Nu, o să-şi revină. Crede-mă. Îmi cunosc fata.
Numele victimei e Chelsea Baker.
Geanta era afară în maşină.
Conform permisului, locuia în Aventura.
Daniel încearcă să-i găsească rudele.
E totul în regulă?
Da! Grozav.
Temperatura ficatului plasează ora morţii la aproximativ 11:00 pm.
Şi putem presupune că toporul din spatele ei a ucis-o?
- Nu e nicio surpriză. - Ce crezi? Intrare prin efracţie?
Doar că nu era casa ei şi bucătăria e singura cameră răvăşită.
Ştii pe cineva care ţine lucruri valoroase în bucătărie?
Jur, pentru o secundă era chiar lângă noi,
apoi a dispărut complet.
- Daniel? - Da?
- E totul în regulă? - Ştii unde suntem, nu?
- Da... locul crimei. - E infama plantaţie Cooley.
Infama adică de rău sau de bine?
În 1861, proprietarul, Dan Cooley, a fost ucis...
cu o lovitură de topor în spate.
Sunt detectivul Longworth.
Poţi descrie femeia care a dispărut?
Era slabă, cu păr negru lung şi ondulat, şi era palidă.
Ea e. Ea e femeia care ne-a adus aici.
Aceea e Martha Cooley, şi e moartă de peste 150 de ani.
Se pare că avem un prim suspect.
The Glades Sezonul 4 - Episodul 1
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
Pe unde ai fost? Te-am căutat peste tot.
Am încercat să aţipesc 20 minute în camera doctorilor.
- Nu am dormit deloc azi noapte. - Pun pariu.
Nu. Nu am spus nu,
dar nici nu am spus da.
Aş vrea să fie atât de simplu să spun da.
Dar treaba cu distanţa nu mergea la Jim.
A fost sincer legat de asta, şi nu mergea nici pentru mine,
şi nu e ca şi cum mai am un an până termin şcoala.
Dumnezeu ştie unde ajung după absolvire.
Poate mă mut la New York, L.A. sau Boston,
ceea ce ar fi grozav, dar ce înseamnă asta pentru mine şi Jim?
Şi trebuie să fii în acelaşi loc ca să poţi face lucrurile să meargă.
Nu e o nebunie să cred asta, nu? Şi nu vreau una din acele logodne
care durează o veşnicie
şi nimeni nu stabileşte data şi relaţia moare apoi.
- Îmi pare rău. - Nu, înţeleg, crede-mă.
N-a mers pentru mine şi pentru Jason. E o decizie importantă, Callie.
Nu cred că există una mai importantă.
Să încerci să te decizi între carieră şi bărbatul pe care-l iubeşti?
Da, şi simt că, asumându-mi una,
va trebui să renunţ la cealaltă.
Victima, Chelsea Baker, a devenit recent proprietara plantaţiei Cooley.
Bunica sa a locuit acolo până când a murit, acum două luni.
Chelsea avea împuternicire peste proprietate.
- Bun mod de a evita taxele. - Nu mai vorbesc de taxele pe profit.
Plantaţia e în familie de peste 200 de ani.
Chelsea era stră strănepoata lui Dan şi Martha Cooley.
Am vorbit cu un prieten de la Arhive. A scos certificatul de deces al lui Dan.
Şi ce legătură are asta cu crima de azi?
Probabil nimic, dar nu m-am putut abţine.
Se pare c-a existat un martor la uciderea lui Yankee Dan.
Vecinul său, proprietarul de plantaţie, Gavin Brown
a raportat că Yankee Dan a fost ucis de unul din sclavii lui,
şi cauza morţii a fost trecută ca sângerare masivă
din cauză că i-a fost secţionata coloana.
- Mie îmi sună a topor în spate. - Mă face să mă întreb
de ce Martha bântuieşte casa, când soţul ei a fost ucis.
Asta e simplu. A murit din cauza suferinţei.
- Nu cred că poate fi asta cauza morţii. - Da.
Să-ţi fie şi ţie frântă inima de câteva ori, şi mă anunţi dacă aşa e.
Ce? Nu, nu, nu.
Nu a spus nu, Daniel. Se gândeşte...
Ne putem întoarce la subiectul discuţiei?
Chelsea are vreo rudă în viaţă, poate un soţ?
Da, Ryan Baker.
E publicist, publică revista Beach Drive.
A fost anunţat că soţia sa e moartă.
Anunţat, adică nu a observat că soţia sa a lipsit toată noaptea,
sau poate nu era nerăbdător să ne anunţe?
N-am observat, pentru că m-am culcat devreme. Am fost puţin ocupat.
Nu credeai că e ciudat că soţia ta nu s-a întors acasă?
Chelsea îşi petrece mult timp împachetând lucrurile la acea casă.
Ambii săi părinţi sunt morţi, aşa că ne ocupăm noi de tot.
Nu-i plăcea să conducă noaptea,
aşa că era neobişnuit pentru ea să stea acolo dacă era prea târziu.
- Probabil îţi convenea. - Poftim?
Ştiai că e singură acolo. Ştiai că rămânea dacă era târziu.
- De ce să te chinui pentru un alibi? - Nu mi-am ucis soţia, dle detectiv.
Serios? Atunci de ce sunt aici?
Poţi să nu atingi aia?
E o vază semnată de Schneider Le Verre.
E foarte scumpă.
Toate astea sunt antichităţi valoroase?
Majoritatea.
Eu şi Chelsea vindem tot din casa bunicii ei pe eBay.
Care a devenit casa soţiei tale după moartea bunicii sale,
care acum e casa ta cum soţia ta a murit.
Tocmai mi-am pierdut iubirea vieţii mele, dle detectiv.
- Chiar crezi că-mi pasă de o casă? - Plantaţie de fapt...
cam 100 de acri de teren agricol din Florida şi după cum pare,
nici Chelsea nu ţinea aşa mult la loc...
Scăpând de moştenirea familiei ei,
vânzând istoria familiei sale?
Chelsea era pragmatică. Nu era sentimentală.
Sau poate era şi stătea în calea ta,
nu puteai face bani după moştenirea sa, nu mai vorbim de casă.
Acum că soţia a murit, poţi demola casa aia.
Probabil e greu... să vinzi o casă bântuită, veche de 200 de ani?
Aţi înţeles greşit.
Lui Chelsea nu-i folosea istoria familiei sale deţinătoare de sclavi.
Îi era ruşine cu ea.
Cât despre casă, că era bântuită, nu e adevărat.
Am fost acolo de peste 100 de ori, şi n-am văzut sau auzit ceva neobişnuit.
Carlos, ce ai găsit?
Vase de sânge sparte la ochi şi urme de ligaturi la gât,
ambele susţin strangularea cu mâna.
- A fost strangulată? - Rana la coloana a avut loc după.
Cel care a ucis-o voia să se asigure că e moartă.
Victima a sângerat până la moarte,
de asta mă întreb... Mâna dreaptă a lui Chelsea.
Nu ştiu de ce, dar am găsit urme de sânge
pe arătătorul drept şi nicăieri pe braţ sau pe mână.
- Sigur e sângele ei? - Are grupa ei sangvină.
- O să fac analiza ADN să confirm. - Se pare că ne-a scăpat ceva.
Haide. Încă avem timp să ajungem acolo înainte să se întunece.
Unde să ajungem?
- La locul crimei. - La casa Cooley?
- Da. - Nu.
- Cum adică "nu"? - Adică nu.
- Nu pot. - De ce?
Eu şi Marisol luăm cina cu socrii mei.
Îţi urăşti socrii.
Acum, deodată, nu poţi scăpa de asta, nici măcar pentru serviciu?
Nu e adevărat. Îmi place să petrec vremea cu familia lui Marisol.
Sunt... oameni minunaţi.
- Ce faci? - O sun pe Marisol să văd dacă minţi.
Hai să mergem.
E o casă veche... instalaţie cu probleme.
- Sertarul acela. - Ce e cu el?
E singurul închis, şi e chiar lângă locul unde era Chelsea.
Am găsit ceva. Pare să fie sânge.
Începutul scrierii a ceva... o literă poate?
Poate un "J" sau un "T"?
Victima şi-a înmuiat degetul în propriul sânge
şi a încercat să ne spună ceva, adică cine a ucis-o?
Păcat că n-a terminat înainte să moară ca să putem pleca de aici.
Ai simţit asta?
Orice a fost, pare să fi dispărut.
Jim?
Ce faci? Nu te mai prosti.
Cred că te place.
Vezi? Există mereu o explicaţie.
- Te simţi bine? - Acela e...
Yankee Dan, da.
Nu trage! Te rog, nu trage!
Norocul tău că nu pot. Pleacă de acolo.
Va trebui să mă mulţumesc cu arestarea ta.
Mâinile, te rog.
Se simte bine?
Va supravieţui.
Ed Ross... consilier pentru lumea spiritelor
şi renumit psiholog pentru fenomene paranormale.
Sigur aţi auzit de mine.
Ai "renumit" pe cartea de credit, dacă la asta te referi.
Vrei să-mi spui ce e cu lucrurile astea?
"Lucrurile astea," cum le spui tu, sunt instrumentele muncii mele...
în mare parte echipamente pentru înregistrare a datelor paranormale.
Adică înregistrarea imaginilor şi vocilor de dincolo de mormânt?
Spirite active, dle detectiv...
suflete neîmpăcate ale căror poveşti trebuie spuse.
Profesia mea nu e o glumă.
- Am doctorat la Universitatea Edinburgh. - Tot o glumă e.
Am făcut paşi importanţi în ultimii câţiva ani
adunând dovezi ale existenţei sale.
Ca şi casa Cooley? Pe care sigur, după ce analizezi
toate înregistrările datelor paranormale, e plină de bau-bau...
adică sursa ta de venit.
Casa Cooley nu are niciun bau-bau, dle detectiv,
doar un suflet activ...
soţia celui ucis acolo, Martha Cooley...
cea mai puternică prezenţă paranormală pe care am simţit-o în atâţia ani.
Nici urmă de Chelsea Baker, care a fost ucisă acolo seara trecută?
Nu cunosc niciun asemenea suflet neîmpăcat.
Poate a mers mai departe şi e împăcată.
Sau poate echipamentul tău a înregistrat ceva ce nu voiai să vadă nimeni,
adică pe tine, luându-i lui Chelsea sufletul neîmpăcat,
aşa că te-ai furişat iar la locul crimei să o furi înainte s-o găsim.
E ridicol. Nu aveam de ce s-o ucid pe Chelsea,
şi echipamentul a fost instalat cu acordul familiei şi e aici de luni de zile.
Am ore de înregistrări pe care nici eu nu le-am văzut.
Chelsea ţi-a dat permisiunea să ascunzi camerele în casa bunicii ei?
- Nu Chelsea, sora sa m-a angajat. - Sora sa?
Bunica lor a văzut-o pe Martha în diferite ocazii,
şi voia să-i demonstreze că bunica nu suferea de demenţă.
Dacă demonstra că Martha există, putea contesta împuternicirea lui Chelsea.
- Cum ai zis c-o cheamă? - N-am zis, dar e Jackie.
- Jackie cu "J"? - Nu cred că se scrie altfel.
Cu plăcere.
Ed Ross?
Renumit psiholog în probleme paranormale, sau aşa spune cartea sa de vizită.
Tocmai i-am confiscat echipamentul de la casa Cooley.
Vreau să te uiţi peste el. Ţie ţi se pare a fi un "J"?
Da, poate fi, şi cercetând victima, poate fi de la...
Jackie-cu-"J" Cooley, sora lui Chelsea. Tu ce ai aflat?
Jackie nici măcar n-a fost menţionată în testamentul bunicii sale.
Chelsea a primit toată proprietatea.
Probabil nu e o coincidenţă că Jackie a depus recent documentele
să obţină titlul de patrimoniu pentru plantaţie.
Ceea ce ar desfiinţa împuternicirea lui Chelsea
şi casa nu ar mai putea fi vândută.
Nimic nu e mai răzbunător ca o soră înşelată cu milioane.
Eram singură acasă în noaptea în care sora mea a fost ucisă.
M-am culcat în jur de 9:00.
Trebuia să mă scol la 4:30 să hrănesc găinile, şi nu...
Locuiesc singură, nu e nimeni care să susţină ce spun.
Poate îmi spui
dacă mai era cineva în afară de tine care avea motive s-o urască pe sora ta.
Nu-mi uram sora. De ce ai spune asta?
Ai depus documentele pentru a declara casa patrimoniu.
Ai blocat vânzarea casei la care a lucrat aşa mult să ţi-o fure
prin împuternicire, din acest motiv aş spune asta.
Cred că Chelsea s-a folosit de vedeniile bunicii tale
ca să demonstreze că nu era aptă să aibă grijă de ea,
a manipulat curtea de judecată ca să controleze proprietatea,
apoi a pus mâna pe casă şi tot ce era în ea,
aşa că l-ai angajat pe "renumitul" vânător de fantome Ed Ross să te ajute?
Doar să-i demonstrez lui Chelsea că bunica nu era nebună.
Şi să demonstrezi că există activitate paranormală în casă,
ca să poţi contesta împuternicirea surorii tale.
Chelsea a aflat, v-aţi certat, un lucru a dus la altul,
şi ea ajunge moartă cu un topor în spate.
Îmi iubeam sora, dar era o persoană nefericită.
Era una din acei oameni care, oricât aveau, nu era suficient.
Spre deosebire de tine, care eşti dispusă să-i laşi totul
în timp ce continui să te scoli la 4:30 în fiecare dimineaţă să hrăneşti găinile?
Da. Îmi iubesc viaţa şi ferma aceasta.
- Înseamnă totul pentru mine. - Dar ai depus actele pentru patrimoniu.
Credeam că Chelsea era impulsivă în vinderea plantaţiei familiei.
Strămoşii noştri sunt îngropaţi acolo.
Încercam să trag de timp s-o conving să-şi accepte trecutul,
dar lui Chelsea îi era ruşine că familia a deţinut sclavi.
- Dar tu nu? - Nu sunt mândră de asta,
dar aş fi hipocrită să neg de unde venim.
Bunica mereu spunea că trecutul era mult mai complicat
decât am putea şti.
Credea că spiritul Marthei e în acea casă,
şi eu la fel şi nu o voi vinde până nu aflu.
E ceva la care nu poate renunţa.
Ed a pus camere în camerele unde credea că e activitate.
Asta e din noaptea crimei.
Nu cred că suntem aşa norocoşi să vedem cu cine vorbeşte?
Scuze. Camera e într-un singur unghi în fiecare cameră.
Imaginea ţine aproape şase minute.
Apoi, partea ciudată.
Asta e ciudat. Ce era acea lumină?
Din ce îmi dau seama, farurile cuplului care a găsit cadavrul.
Măcar ştim exact ora şi când a spus cuplul că Martha i-a condus la cadavru.
Vânătorul nostru de fantome Ed Ross a umblat la înregistrări?
Am verificat şi nu e nicio editare digitală.
Cred că ceva mai mult atunci, o interferenţă electromagnetică.
- Cauzată de... - Interferenţă...
Electromagnetică? Adică un spirit furios?
- Aici. - Aici e cuplul care a găsit-o...
şi cred că ea e...
Martha.
Mă auzi?
Ştiu că erai aici în noaptea crimei, Martha.
Asta te face singurul meu martor ocular.
Dacă vrei să-mi arăţi ceva...
Să-mi dai un semn?
Acum ajungem undeva.
Asta e, Martha?
Asta voiai să văd?
O să iau asta drept "da".
Tocmai voiam să te sun. Am găsit o înregistrare EVP
de acum câteva zile şi trebuie s-o asculţi.
EVP?
Fenomenul de voce electronică.
De obicei, e un zgomot indescifrabil
care trebuie să fie o fantomă, dar în acest caz,
Ed Ross a prins o conversaţie mai lumească.
Mă poţi învinovăţi, ticăloaso ahtiată după bani?
Taci din gură!
Cred că e Ryan Baker, şi pare să se certe cu Chelsea.
Taci, Chelsea! Te urăsc. Jur că te urăsc.
- Aş vrea să mori! - S-a dus "la bine şi la greu."
Se pare că Ryan era gata să treacă direct la "până moartea ne va despărţi".
Aş vrea să ştiu de ce se certau.
Aş putea încerca să aflu. Ar trebui să dureze cam o zi.
Am scanat şi litera parţială pe care am găsit-o în sertar.
- Ar putea fi începutul literei "R." - Adică Ryan.
Trimite-mi asta pe mail. Şi pune-l pe Manus să ia o echipă să-l aresteze.
Desigur. Ia chestia asta de aici.
Taci, Chelsea! Te urăsc. Jur că te urăsc.
Aş vrea să mori!
Ştiu cum pare.
Da, ca şi cum i-ai dori moartea soţiei tale.
Toate cuplurile căsătorite se ceartă. Nu ajung la crimă.
Unii da, mai ales cei care se cert pe al doilea număr
de pe lista motivelor certurilor maritale... banii.
Şi cum Chelsea te lăsa fără, pun pariu pe bani.
Nu, asta e ridicol. Nu mi-aş ucide soţia pentru bani!
Serios? Chiar şi cum Chelsea se purta...
îţi îngheţase conturile, te forţa să vinzi titlurile editurii tale?
Hai, Ryan. Nu mai aveai mult până la faliment.
Da, şi încercam să rezolvăm problema.
Vindeam antichităţile familiei, ne pregăteam să scoatem casa la vânzare.
Doar că sora ei cerea statut de patrimoniu, ceea ce ar fi împiedicat vânzarea.
E adevărat că Jackie era supărată că n-a fost inclusă în testament,
dar speram că, cu timpul,
o puteam convinge pe Jackie să retragă dosarul pentru patrimoniu.
Nu sunt sigur cum plănuiai să faci asta,
şi chiar dacă reuşeai, Ed Ross avea dovezile de care avea nevoie Jackie
ca să anuleze împuternicirea soţiei tale,
asta însemna că trebuia să te mişti repede, şi să-ţi ucizi soţia
ca proprietatea să-ţi aparţină doar ţie.
Dacă nu-mi dai un alibi credibil
pentru noaptea crimei, acum îmi vei spune
că vrei să vorbeşti cu un avocat.
- Aş vrea să vorbesc... - Da, am înţeles.
Îmi convine liceul Caldwell.
Am citit online... scrie aici că unii din cei mai buni antrenori de soccer
din statul Georgia, aşa că...
Nu te deranjează să pleci şi să-ţi laşi prietenii?
- Mamă, nu e mare brânză. - Bine. Doar sunt surprinsă.
- De ce? Ce e? - Cu mine?
- Nimic. De ce? - Îmi pare rău, mi-a luat mult
să trec peste ofertele şcolilor din Atlanta.
Şcoli din Atlanta?
- Jeff, unde eşti? - La Jim la serviciu.
O să petrecem timpul la antrenamente şi apoi mă aduce acasă.
- Frumos din partea lui. - Da, ştii ce?
- Îi poţi spune personal. - Stai, Jeff, n...
Voi sta în maşină.
Cum merge?
Bine.
- Ce mai faci? - Bine.
Chestia cu şcolile din Atlanta...
i-am dat o ofertă... acum două luni.
doar ca posibilităţi...
Acum luni de zile. Desigur, el ar...
alege să vorbească despre asta chiar azi.
Ce... tu şi el nu...
Nu voiam să-i spun nimic
înainte ca noi să vorbim.
- Probabil ar trebui... - Să-l duci pe Jeff la antrenament.
Da.
Te iubesc. Pa.
- Da. Carlos, ce se întâmplă? - Ce e cu tine?
- Pari să fi văzut o fantomă. - Amuzant.
- Ce ai aflat? - Au venit rezultatele sângelui de pe deget.
Se potriveşte cu sângele ei.
Pudra găsită pe hainele ei...
e o combinaţie de praf de cărămidă şi spori de mucegai.
Împacheta lucrurile dintr-o casă veche, plină de mucegai, nu ne ajută asta.
- Ştim deja c-a fost acolo. - Poate asta ne ajută.
M-am uitat peste contul soţilor Baker cum m-ai rugat.
Chelsea căuta ceasuri de buzunar din secolul al XIX-lea,
dar ea nu vindea niciunul.
- Cât valorau? - Unele ceasuri vechi
pot ajunge la 100.000$.
Şi ai spus că era mucegai pe hainele ei?
Da, cărămizi pe bază de siliciu, întâlnite pe acea vreme
pentru că rezistau la umezeală, dar soţii Baker erau faliţi.
- De ce voiau să cumpere un ceas scump? - Nu voia să cumpere un ceas.
Voia să vândă, şi cred că ştiu ce făcea Chelsea înainte să fie ucisă.
Mulţumesc.
Tot nu ştiu de ce ai nevoie de un legist.
Toţi din criptă sunt morţi de mult, amigo.
Sigur e aceeaşi substanţă
de pe hainele lui Chelsea, ceea ce o plasează aici, dar de ce?
Chelsea îşi vindea online bijuteriile familiei.
Odată ce a aflat cât valora ceasul de buzunar al stră-străbunicului ei,
a venit imediat aici să-l jefuiască pe Yankee Dan.
Jefuire de morminte.
- Yankee Dan. - Da?
Mormântul a fost parţial răvăşit.
- Hai să-l deschidem. - Să-l deschidem?
Calmează-te, Daniel. Deja e parţial răvăşit.
- Noi răvăşim restul. - Asta ne face profanatorii de după?
Uite. Lipseşte ceasul.
Şi sigur a fost recent acolo.
Uite.
Îi poţi vedea urma unde a stat de peste un secol.
Chelsea a venit aici să fure ceasul stră-străbunicului ei.
Cineva a prins-o, a ucis-o, şi l-au luat pentru ei înşişi,
ceea ce înseamnă că cel care are ceasul lui Yankee Dan a ucis-o pe Chelsea Baker.
Nu.
Cu plăcere.
- Un mandat? - Sau ne scuteşti pe toţi
şi-mi dai ceasul stră-străbunicului tău ca să te pot aresta pentru crimă.
- Îmi pare rău. Despre ce vorbeşti? - Chelsea s-a dus în cripta familiei
să fure ceasul de buzunar al lui Yankee Dan, pe care tu l-ai vrea înapoi,
având în vedere interesul tău în istoria familiei tale.
Sora mea a făcut multe greşeli, dar nu s-ar înjosi niciodată aşa.
Şi totuşi a făcut-o şi tu ai prins-o.
Ţi-ai dat seama că lui Chelsea nu-i păsa de moştenirea Cooley.
Profanarea mormintelor... a fost ultima picătură, nu?
Furioasă, ai strangulat-o,
şi i-ai înfipt un topor în spate
ca declaraţie în onoarea moştenirii familiei tale.
N-aş face niciodată ceva aşa monstruos,
şi... pentru un ceas pe care nici nu ştiam că-l avem?
A luat totul...
Şi teoria ta genială e că am ucis-o pentru un ceas?
Aşteaptă puţin cu negarea acea vag insultătoare.
Da. Daniel?
Am verificat tranzacţiile online ale lui Ryan Baker încă o dată.
Acum trei săptămâni, a vândut două lămpi rare Tiffany
pentru 25.000 bucata unui cumpărător din Maine.
50.000 pentru două lămpi?
De obicei, vânzările lui Ryan intră în contul său PayPal,
dar de data asta, i-a cerut cumpărătorului
să trimită banii la un alt cont, căruia i-am dat de urmă la Ed Ross,
dar cum Jackie l-a angajat, nu-mi dau seama pentru ce sunt banii.
Dacă ar fi să ghicesc, sunt ca să scape de femeia
care-l sărăcea pe Ryan Baker.
Se pare că trebuie să trimite nişte ofiţeri să sperie vânătorul de fantome.
Pe moment, te cred pe jumătate,
dar tot îmi las aici echipa să cerceteze.
- E un moment prost? - Nu.
Nu, mă uitam peste documentele financiare,
încercând să mă hotărăsc dacă să...
- Să le semnezi sau nu? - Da.
Ceea ce înseamnă că e fie cel mai prost, fie cel mai bun moment să fac asta.
Callie...
Voiam să-ţi spun ceva de câteva zile,
dar cu tot ce ai pe cap, nu am putut.
Nu vreau să pleci în Atlanta.
Miranda.
Eşti cea mai bună prietenă pe care o am de foarte mult timp.
Ştiu. Şi eu simt la fel.
Ştii ce greu e să cunoşti pe cineva ca tine în meseria noastră...
cineva care ştie ce face
şi cineva pe care te poţi baza?
Callie, eşti un star rock.
Eşti motivul pentru care spitalul merge aşa cum merge,
şi ştiu că managementul ar face orice să te ţină aici.
Dar ce e mai rar în meseria noastră, e când acea persoană e o prietenă
pe care sper să o am în viaţa mea pentru foarte mult timp.
Dumnezeule.
Cât costă să eliberezi casa de spirite de 200 de ani?
Cum îţi permiţi tot echipamentul?
Scrii cărţi? Predai?
Mici crime la comandă în afara programului?
Adică cei 50.000 plătiţi de Ryan Baker în contul tău PayPal?
Ryan nu m-a angajat să-i ucid soţia.
Voia să înlătur mitul prezenţei spiritului Marthei,
dar asta a fost înainte să descopăr că e real.
- Voiam să-i înapoiez banii. - Dar nu prea curând.
Altfel se duc banii cu care voiai să fugi.
N-aş abandona-o niciodată pe Martha.
Legătura era prea puternică.
Legătura noastră era prea puternică.
Martha era tulburată şi avea nevoie de ajutorul meu.
Apoi... cred că probabil ţi-a spus şi ţie.
Ce să-mi spună?
Te aştepţi să cred că are o legătură cu tine?
Nu ne-am împrietenit pe Facebook sau ceva,
dar m-a condus pe plantaţie, de asta ştiu
de ceasul de buzunar al răposatului Yankee Dan...
Cel pe care vrea să-l găsesc,
cel care ar putea da nişte răspunsuri legate de trecut
şi să linişteşti sufletul tulburat de care tot vorbeşti?
Minţi legat de Martha. Nu ţi-a spus de niciun ceas.
Sigur ţi-a spus şi ţie, nu?
Stai. Da. Am uitat.
Eşti un escroc. Martha nu te-a contactat niciodată.
Ţi-ai dori să fie aşa ca să scoţi bani.
- Serios? - Trebuie să auzi asta.
A durat ceva, dar tehnicienii au putut afla
cine e cealaltă voce de pe înregistrare.
Crezi că sunt proastă?! Ştiu ce se întâmplă!
Te culci cu ea, nu? Ţi-o tragi cu sora mea, Jackie!
Mă poţi învinovăţi, ticăloaso ahtiată după bani? Taci!
Da, ce-o să faci în legătură cu asta?
- Ce vei face, laşule? - Taci, Chelsea.
Te urăsc. Jur că te urăsc. Aş vrea să mori!
Ăsta cam e finalul. De acolo nu mai e nimic.
- Ca să spunem aşa. - Stai.
Soţul avea o aventură cu sora victimei?
După toate astea, era o crimă pasională.
Nu subestima puterea dragostei niciodată, Carlos.
Dragostea îi face oameni să acţioneze nebuneşte... chiar şi pe cei morţi.
Nu mi-am ucis soţia, dle detectiv.
Evident, lucrurile nu stăteam bine
între mine şi Chelsea, dar...
părea că...
cu cât lucrurile erau mai rele, cu atât avea nevoie să se facă fericită.
Cum ar fi să te falimenteze.
Te-ai dus la singura care ştia ce bătaie de cap e soţia ta... sora sa.
Dacă puteai scăpa de soţia ta, totul îţi putea aparţine.
Nu. Nu. Nu. N-a fost aşa. Jackie a fost o greşeală.
Amândoi ştiam asta şi, dacă vă vine să credeţi, după cearta aceea
eu şi Chelsea am avut o discuţie lungă.
Am fost de acord să vindem casa, să o luăm de la capăt şi să ne salvăm căsnicia.
Pe cât de nebună putea fi soţia mea...
ideea e...
că încă o iubeam.
Ai nevoie de un bandaj?
Ai nevoie de ajutor?
- Cu ce mână scria Chelsea? - Era stângace. De ce?
Daniel, vreau să verifici ceva.
Asta e?
Asta nu-ţi dădea pace în toţi anii aceştia?
Ştiam eu că e vorba de iubire.
Stai. Pot explica.
- De data asta fără să minţi? - Am găsit asta pe proprietate.
Voiam s-o predau poliţiei, dar... voiam ca...
Martha să îţi spună de ce ceasul soţului ei e important.
Exact. Înţelegi, dle detectiv.
Înţeleg că eşti aşa disperat
să iei legătura cu Martha că ai face practic orice...
- Inclusiv să ucizi. - Să ucid?
- Da. - N-aş putea ucide pe nimeni.
- Venerez viaţa. - Nu la fel cum venerezi morţii,
ca în noaptea în care ai găsit-o pe Chelsea profanând mormântul stră-străbunicului ei?
Ţi-a spus că fura toată moştenirea Cooley
şi plănuia să dărâme casa Marthei, pentru că... bântuită sau nu,
nimeni nu voia să cumpere o casă veche.
I-am spus ce i-ar face Marthei distrugerea casei.
Ar blestema-o la o viaţă eternă pe pământ, dar nu i-a păsat.
- Voia doar banii. - Şi, furios, ai strangulat-o,
şi apoi ai înfrumuseţat totul înfigându-i un topor în spate,
ţinând tradiţia Cooley vie
şi putând astfel să-ţi curgă banii.
Nu, n-a fost niciodată vorba de bani.
Încercam să-i uşurez durerea Marthei!
Ucigându-i stră strănepoata.
- Mult noroc cu asta. - Martha era aşa supărată
că a stricat înregistrarea câmpul ei electromagnetic,
dar voia ca tu să fii prins,
aşa că a făcut ce a putut mai bine.
A cerut ajutorul.
Şi când ţi-ai dat seama că poliţia nu va crede că o fantomă a ucis,
ai făcut ce ştiai mai bine... ai încercat să arunci vina pe cei în viaţă..
Pe Ryan aş ghici, cum ai auzit toate certurile,
folosind arătătorul drept al lui Chelsea
să-i scrii numele cu sânge, apoi abandonând asta
când ai auzit o maşină oprindu-se la casă.
Doar că Chelsea e stângace, Ed,
şi tu dreptaci...
ceva ce ştia doar familia sa.
Mulţumesc.
Spune-mi ceva.
Dacă tu crezi că afacerea cu fantome e o prostie, atunci cum de crezi în Martha?
Cine spune asta?
"Dumnezeu să te binecuvânteze, Yankee Dan. Moses."
- Moses era numele de cod al lui... - Harriet Tubman în război,
ceea ce înseamnă că plantaţia Cooley
era parte a căii ferate subterane?
Un sclav nu ar ucide un bărbat ce voia să elibereze sclavii,
dar vecinul lui Yankee Dan, colonelul Brown, ar face-o.
Erau proprietatea sa şi stră-străbunicul tău îi fura
şi-i ajuta să fugă în nord, unde a cunoscut-o pe Harriet Tubman
şi unde, cred, că şi-a căpătat porecla.
Am ştiut dintotdeauna că lipseşte ceva din istoria familiei mele.
Şi acum ştiu.
E ca şi cum Martha încerca să ne spună adevărul.
Pe care, din păcate, l-a dus cu ea în mormânt,
sau risca soarta soţului său.
Mulţumesc, dle detectiv, că ai rezolvat misterul trecutului familiei mele.
Nu ştiu cum te voi putea răsplăti.
Poţi folosi ceasul ca să primeşti recunoaşterea meritată de familia ta.
Martha?
Am înţeles bine?
Odihneşte-te în pace, Martha.
Acum tu şi soţul tău puteţi fi veşnic împreună.
E cineva aici?
Ce faci aici?
N-am avut nicio veste de la tine.
Te simţi bine?
Callie.
Eu...
Vreau să ştii că e cea mai grea decizie
pe care a trebuit s-o fac în viaţa mea...
Şi am muncit din greu să ajung unde sunt acum...
- Ştiu că aşa e. - Cu Ray în închisoare,
divorţul, l-am crescut pe Jeff singură,
şi... o fac.
Fac ceea ce iubesc şi vreau să continui
să fac ceea ce iubesc pentru tot restul vieţii mele,
şi ştiu că, dacă plec acum... nu pot...
dar ştiu şi că, dacă iubeşti cu adevărat pe cineva
şi el te iubeşte cu adevărat,
atunci împreună... puteţi face relaţia să meargă.
Aşa că... Da.
Da?
Da, Jim Longworth,
mi-ar plăcea să vin acasă şi să fiu soţia ta.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
Sync by Blackbird subs.ro