Există un joc pe care îl joacă copiii în parc.
- Mă duc eu. Tu nu poţi să-l ridici. - Ba pot.
- Nu, trebuie să se vindece operaţia. - Îl iau eu.
Se prind de mâini, numără până la trei...
şi încearcă să-şi rupă degetele unul altuia.
Grăbeşte-te până nu trezeşte...
Mami? Mami.
...fetele.
Rezişti cât poţi de mult.
Sau măcar mai mult decât celălalt.
Jocul nu se termină până când nu spune cineva stop".
Renunţă... cere îndurare".
Nu este un joc amuzant.
- Dă-te mai încolo. - Ce naiba?
N-am putut să dorm toată noaptea. Sunt plictisită.
Foarte plictisită.
- Nu. - Da, mă şi dădeam la tine.
- Cheamă-l pe Hunt. - Nu.
Atunci încearcă pe internet ca toată lumea.
- Pentru pornografie? - Pentru întâlniri.
Găseşte pe altcineva la care să te dai.
- Eu am iubită. - A leşinat împreună cu ceilalţi.
Din nou. S-a culcat cu tine?
Aţi făcut sex şi a fost groaznic?
- Ea a fost groaznică? - Nu.
Tu ai fost groaznic şi acum ţi-e ruşine s-o priveşti?
- Nu. - A fost ciudat? E cumva bărbat?
- Penis ascuns. - Mai taci!
- Atunci de ce nu vă culcaţi împreună? - O să ne culcăm!
- N-aţi făcut-o încă. - O facem.
- Aţi făcut-o? - Am făcut-o.
- Da? - O facem!
- Bine. - O facem!
- Dă-te odată jos! - Bine. Dar gândeşte-te la asta.
A trecut o săptămână şi voi n-aţi încheiat afacerea.
- Ce-ai făcut cu tartorul? - Dormeam.
Ştiam eu că tu o să mă înveseleşti.
Moare dacă-mi aduce mai multe perechi de şosete de-ale Sofiei?
Nu-i pasă deloc.
- Unde sunt Sofia şi Zola? - Le încalţă Derek.
Eşti sigură că te descurci cu amândouă?
Da.
Sunt singurele care nu mă scot din sărite.
Îţi trimit mesaj când sunt amândouă la creşă.
Eşti o zeiţă.
Şi totuşi soţia mea îşi face de cap.
Aşa, domnişoarelor! Da, mergem.
- Ia-ţi răţuşca. - Mergem la plimbare cu feribotul.
Mulţumesc. O zi bună!
Ce-o să ne facem când îşi rezolvă problemele în căsnicie şi ne părăseşte?
Cred că mai avem mult până acolo.
M-am întors. Mai eşti acolo?
- Bună! Cum merge totul? - Bine.
Nu-i cel mai drăguţ pacient, dar ştiu cu cine am de-a face.
- Încă scade în greutate? - Nu prea are poftă de mâncare.
Dar se mai întâmplă. Ştii şi tu.
Da. Şi eşti sigură că n-ai nevoie de ajutorul meu?
În niciun caz. Du-te şi ia-ţi puiul în braţe.
Bine. Mă anunţi dacă îi scade albumina sub 2,5?
Închid. Nu mă mai suna.
Richard Webber.
Şapte zile de la operaţia de laparotomie cu îndepărtarea ţesuturilor necrozate.
Greutatea sa scade zilnic.
Albumina a scăzut la 2.
Terapeutul vrea să-i facă o flouroscopie.
Între timp, recomand hrănirea prin tub nazogastric.
Nu.
Fără tub.
Pare că nu vrea tub.
Cu tot respectul, dr Bailey...
Ai grijă să-i dai electroliţi şi va începe să-şi revină.
- I-am dat deja... - Mai dă-i.
Unde naiba e Shane? Trebuia să înveţe cu noi.
Răspundem noi la mai multe întrebări.
- Spune-mi, Jo. - Frate, nişte pantaloni!
La naiba! Scuze, m-am blocat la o întrebare.
- Ce-i cu lenjeria? - Nu e potrivită pentru serviciu.
Aştept ca Alex să facă o mişcare.
- Aşa că sunt mereu pregătită. - Cum faci cu epilatul?
- Tot timpul! - E epuizant.
De ce nu faci tu prima mişcare?
Pentru că nu sunt o stricată care sare în pat cu cineva
- ...imediat ce i-a murit prietena. - Pe bune?
N-o să strig în gura mare.
Traumatism la urgenţe. Trebuie să plec.
A trecut o săptămână şi el n-a făcut nicio mişcare. E ciudat?
Da.
- Tunsoare. - Da.
Nu poţi să spui doar tunsoare". Trebuie să spui drăguţă tunsoare".
Altfel o să cred că ţi se pare că e o tunsoare urâtă.
Şi mi-am pus o rochie şi m-am tuns
pentru că vreau să fiu drăguţă azi. Sunt drăguţă?
Eşti încordată.
- Spune că sunt drăguţă! - Eşti drăguţă.
A fost atât de greu?
Am ajuns.
- Dumnezeule! - De ce-am venit aici?
Să vedeţi cu ochii voştri ca să nu mai fie doar o idee.
E o gaură în acest spital prin care se scurg bani.
Dar asigurarea pentru ce este?
Sunt îngropaţi în cereri de despăgubiri de la furtună.
Cu secţia de chirurgie din policlinică distrusă,
toţi acei pacienţi încarcă acum sălile noastre de operaţii.
Şi ce vrei să facem noi?
Întâlniţi-vă. Faceţi un plan. Jucaţi-vă rolul de consiliu.
Toţi suntem aglomeraţi.
Meredith şi Derek sunt în concediu, Webber e bolnav.
Iar tu şi Torres nu puteţi sta în aceeaşi încăpere.
Am un pacient. Să ştii că în acest moment
spitalul ăsta are mai multă nevoie de doctori decât de consiliu.
Spitalul ăsta are nevoie de amândouă.
Dacă voi nu puteţi fi şi una şi alta, atunci avem necazuri mari.
Ar trebui să plec.
De ce?
Nu putem fi singuri.
Vorbeam doar despre muncă.
Cabinetul asistentelor. Vă pot ajuta cu ceva?
E totul în ordine?
Da.
Nu... Nu.
N-am primit nicio veste.
- Despre rezultatele examenelor mele. - Da...
Dar nu intra în panică. Ai trecut.
Dacă n-am trecut, vei şti că prima dată n-a fost vina ta.
- A fost numai vina mea. - Nu intra în panică.
- Bună! - Bună! Astăzi eşti cu mine.
- Da, în legătură cu asta... - Hai, am un caz bun.
- Faceţi loc! - Ce-am primit?
- O perniţă de ace umană. - Katleen Kane, 38 de ani.
Străpunsă de o bâtă de baseball ruptă. Rană de penetrare în piept
şi ceea ce pare o fractură de radius. Tensiune 13 cu 8.
Jucătorul de la bătaie a primit o lovitură rapidă şi bâta a explodat pur şi simplu.
- Tricoul meu e distrus. - Nu-ţi face griji din cauza asta, iubito.
Sunteţi pregătiţi? La semnalul meu.
Unu, doi, trei.
Sunt aici. Sunt lângă tine, da?
- M-a chemat cineva? - Posibilă fractură de radius cu dislocare.
Domnule, trebuie să ieşiţi.
Trebuie să ne faceţi loc să lucrăm. Avem nevoie de încă o asistentă!
Să aveţi grijă să se facă bine, da? Kat?
Vă arăt unde puteţi aştepta.
Sunete respiratorii scăzute în dreapta. Avem nevoie urgentă de radiografie!
Sunt ameţită. E întuneric.
- Sunt pe moarte? - Nu, doamnă.
- Tensiunea sistolică este 7,8. - Spuneţi-i lui Dante.
Trebuie să-i spuneţi lui Dante. Uitaţi-vă la mine.
- Dacă mor... - Nu muriţi.
Trebuie să-i spuneţi soţului meu. Promiteţi-mi.
- Desigur. - Trebuie să ştie.
Şi să-i spuneţi...
Îi voi spune. Ce anume?
L-am înşelat cu fratele lui.
Poftim?! Ce-a spus?
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 3
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
Aţi auzit ce mi-a cerut?
Oamenii vorbesc aiurea când sunt în şoc. Tomograful e pregătit?
- Apropo, Kepner, ai primit rezultatul? - Nu, nu încă.
- Crezi că e de rău? - Tu crezi că e de bine?
- Deci trebuie să-i spun soţului? - Ce să-i spui?
M-a prins cu gheara ei însângerată
şi a zis că dacă moare să-i spun că s-a culcat cu fratele lui.
Târfa!
- De ce mi-ar fi cerut asta? - Poate vrea să-şi elibereze conştiinţa.
Poate că el a înşelat-o primul şi şi-a distrus căsnicia.
Poate că e un ticălos lipsit de consideraţie
şi ea vrea să aibă ultimul cuvânt.
- Deci nu trebuie să-i spun. - Ce-ar fi să n-o laşi să moară?
Nu putem aştepta tomografia, trebuie s-o ducem la operaţie.
Îi punem acolo tub de dren.
Scuze.
Vreau să-mi confirmi că ne vedem diseară la 7.
Nu cred că-i o idee bună.
Callie, am fost de acord cu terapia de cuplu.
Am fost de acord cu multe. Aşa că...
Bine, eu voi fi acolo.
Murphy, fă şi tu ceva folositor şi pune-i o atelă la braţul ăla.
Are nevoie de tub nazogastric, dr Grey. Speram s-o convingeţi dv pe dr Bailey şi...
Dr Bailey o să mă omoare dacă o sun iar.
Richard e încăpăţânat, iar Bailey nu vrea să ia decizia peste capul lui.
Comandă un tub nazogastric şi măcar va fi pregătit
când se răzgândeşte Bayley.
- Dar nu sunt sigur că ea... - Trebuie să închid.
O oră şi jumătate ca să iei lapte?
Cred că...
E posibil să fi închis ochii în parcarea magazinului.
- Ar trebui să învăţ. - Crede-mă, o să vrei să iei parte la asta.
Asta-i cea mai bună parte a profesiei.
Cara. Carlos.
Ea este dr Edwards, astăzi va fi asistenta mea.
Iar eu am venit cu prezentarea.
Arătaţi-mi.
Întâi vom îndepărta cicatricele
folosind ţesut recoltat de pe spate şi scalp.
Apoi voi ascunde noile cicatrice chiar în planul feţei.
Şi va arată aproape ca aici.
Dumnezeule!
Adevărat?
Puteţi face asta? Mă puteţi face să arăt aşa?
Acesta este un estimare, dar e foarte, foarte apropiată.
E gratis? Asigurarea noastră s-a terminat cu vreo două operaţii în urmă.
Ştim. De aceea vom suporta noi cheltuielile de data asta.
- Cara... - Nu credeam c-o să mă întorc la lucru.
Este educatoare. Se teme că va speria copiii.
Şi nu poate preda dacă nu se simte ea însăşi, nu?
Vă mulţumesc foarte mult.
Încă mai vrei să înveţi?
A pierdut mult sânge, dar acum e stabilă.
O vom duce în sala de operaţii şi vom îndepărta fragmentele.
Bine. Bine, vă mulţumesc.
Marcus, o operează.
Se va face bine?
Puteţi vorbi. El face parte din familie, e fratele meu.
Ea e...
Eu...
o să...
vorbesc cu dv mai târziu.
Mulţumesc, omule.
În cei 17 ani de când ai făcut transplantul,
valva mitrală a început să cedeze.
Înlocuirea ei va îmbunătăţi funcţia cardiacă.
Şi nu va mai avea nevoie de alt transplant.
- Asta sperăm. - Trebuie să vă întreb din nou.
Sunteţi siguri că vreţi să faceţi asta?
Există un risc mare de rupere a ventriculului,
sângerare, aritmie...
Spuneţi că tot va avea nevoie de transplant?
Spun că e posibil să moară.
Cel mai sigur ar fi să-l punem pe Michael pe lista de aşteptare pentru o inimă nouă.
Nu! Înţeleg care sunt riscurile. Am discutat despre ele.
Era aproape să-l pierdem când am aşteptat cealaltă inimă.
Când devenise clar că o să moară,
i-am cerut asistentei să mă lase să-l ţin în braţe. Era atât de mic.
Am stat o noapte întreagă
uitându-mă în ochii lui, spunându-i că-l iubesc,
acceptând că nu voi auzi niciodată primul lui cuvânt.
Mi-am ţinut copilul în braţe în timp ce murea.
Şi a sunat telefonul.
Dar aproape că îl pierdusem.
Şi nu pot să trec din nou prin asta.
Şansa să apară un alt donator compatibil,
să trăiesc suficient ca să-l găsim
sau măcar să ajung în capul listei...
Şansele acestea ni se par mai bune.
Bine.
Dacă RMN-ul arată bine, facem operaţia chiar azi.
Puştiul acela ar trebui să fie pe lista de transplant.
Ai auzit ce-au spus, Alex. Îşi asumă riscul.
Şi ai putea tu să refuzi o operaţie riscantă?
Hai să-i vedem mai întâi RMN-ul.
Să vezi chestie.
N-am cerut un tub nazogastric.
M-aţi auzit cumva să cer un tub nazogastric, dr Webber?
Nu.
Poţi să-ţi închipui ce miraţi am fost
când o asistentă ne-a adus unul împreună cu un aparat de hrănire artificială.
Dr Webber se temea că i-am schimbat tratamentul fără să-l consult.
Dr Bailey...
I-am spus că eu nu am făcut asta.
Atunci am stat şi ne-am gândit cine ar fi putut să facă asta
şi ne-am gândit că poate tu.
Încercam să preiau iniţiativa.
În caz că electroliţii nu dau rezultate...
Vrei să preiei iniţiativa?
Adu-mi nişte supă.
Ai auzit ce-a spus.
Cum adică fără operaţii pro bono?
Toate fondurile sunt alocate către reparaţiile daunelor provocate de furtună.
Până la noi ordine.
Poftim? Cine a spus asta?
Consiliul de administraţie, deci... tu.
Operaţia mea de reconstrucţie facială era programată mult înainte de furtună.
E educatoare.
Avery, nu eu fac regulile.
Eu sunt doar poliţistul cel rău.
Atunci o să întrunesc din nou consiliul
şi ei vor trebui să aprobe.
O să fie complicat, din moment ce toţi cei din consiliu
au propriile lor operaţii pro bono pe care vor să le facă.
Când o să vă întâlniţi, poate mă chemaţi şi pe mine
să-mi spuneţi cum o să plătiţi reparaţiile sălilor de operaţie din policlinică,
ca să nu fim invadaţi de pacienţi.
O să ajungem la asta când o să fim mai liberi.
Nu o să fim mai liberi până nu ajungem la asta.
Dacă m-ai lăsa să-mi termin operaţia de reconstrucţie...
Avery, nu avem bani pentru această operaţie.
Fii atent la mine. Cu tot respectul, ai spus-o chiar tu...
Nu tu faci regulile, eu le fac.
Operaţia Carei McAdams nu o să fie anulată.
Trebuie să fii poliţistul cel bun, un poliţist de circulaţie.
Poftim?
Mută nişte pacienţi dintr-o secţie în alta.
Dacă suntem prea aglomeraţi atunci transferă-i la Seattle Pres.
Nu-mi pasă. Fă loc.
Da, domnule.
Aşa că aştept RMN-ul puştiului şi dacă e prea grav
trebuie să-l pun pe lista de transplant, fără operaţie.
Ce părere ai?
Cred că s-a dus la magazin şi a tras un pui de somn în parcare.
Şi puiul meu de somn unde e, Cristina?
Nu ştiu. Nu ţi l-am furat eu.
Îmi pare rău.
Doar că mă dor sânii şi sunt daţi cu lanolină
şi miros ca o canapea veche.
Bine. Mă uit la Webber.
N-are tub nazogastric.
La naiba, Shane!
Aproape că i-am atins braţul azi.
Lui Webber?
Nu, lui Owen.
E aşa de stresat cu spitalul ăsta şi m-am gândit
să-i arăt că sunt de partea lui şi să-i ating braţul.
Dar dacă îi atingi braţul pe urmă ajungi cu el în pat
şi pe urmă...
Nimic nu s-a schimbat.
Ce naiba! Stai aşa.
Am primit rezultatul RMN-ului puştiului cu valva.
Mer?
Mi-ai fost de mare ajutor.
Duşul merge mai bine când eşti în el.
Îi e foame, iar sfârcurile mele nu-l ajută.
Ştiu.
I-ai văzut privirea atunci când i-ai arătat poza aceea?
Abia aştept să-i văd acea privire pe noua ei faţă.
Mă bucur că şeful Hunt s-a răzgândit.
Am avut grijă să înţeleagă că o să fac această operaţie
fie că-i place sau nu.
- Unde e dra McAdams? - A fost externată de şeful Hunt.
Nu cred că a înţeles.
Owen?
De ce îmi tot reprogramezi operaţiile?
Hai să ţinem o şedinţă de consiliu şi-ţi spun.
De ce nu poţi să-mi spui acum?
Pentru sunt ocupat să reprogramez operaţii.
De ce?!
Owen?
Cum adică bugetul de achiziţii pentru neonatologie e îngheţat?
Ce bine! Sunteţi două dintre voi aici. Măcar am putea să...
- Bine. - Hei.
Nu le cumpărăm bebeluşilor bijuterii, le cumpărăm medicamente.
Nu prea mai avem pături la neonatologie.
Adică pături pentru bebeluşi.
Nu-mi spune mie asta. Spune-le celor din consiliu!
Hunt, unde e pacienta mea pro bono?
Ţi-am urmat sfatul cu privire la transferuri...
Am găsit pe cineva de la Seattle Pres care poate s-o opereze.
Este pacienta mea.
Nu mai este. Cazul tău este acum...
Ia sa vedem... o operaţie de liposucţie fesieră?
Şi încă două după aceea.
- Nu poţi să-mi umpli ziua cu... - Ba sigur că pot.
Asta face un poliţist de circulaţie.
Liposucţie fesieră. Deci asta înseamnă...
- Să scoţi grăsime de pe fund. - Da.
Asta era o bucată din emblemă?
Asta trebuie să fie sursa hemoragiei.
Ba nu. Sângele vine din altă parte, de undeva mai sus.
Trebuie să mărim incizia. Bisturiu.
Nu trebuie să-i spun lui Dante, nu-i aşa?
- Pot să uit ce-a spus? - Murphy...
Fratele lui e aici şi aş isca un scandal în familie.
Poate am auzit eu prost.
Ce altceva putea să spună şi să înţelegem frate?
Aparate?
- Dumnezeule! - O să trăiască.
Ştiu.
Doar că are o hemoragie gravă căreia încă nu i-am găsit sursa.
Murphy!
O să stai să te uiţi la mine cum mănânc?
Nu, sigur că nu.
Bună!
Ce faci?
Umblu după provizii. Am rămas fără pături la neonatologie.
Tu ce faci?
Am o erecţie dureroasă care nu slăbeşte deloc.
Nu eu.
Cartonaşe.
Boala mea este priapism.
Cauzele majore sunt siclemia
şi...
La naiba!
Leucemia.
Sper să-ţi treacă repede.
Stai.
Dacă vrei, poţi să-i dai afară pe prietenii mei.
E casa ta.
N-ar trebui să fie acolo tot timpul.
Nu.
Prietena voastră a murit săptămână trecută.
Staţi împreună cât vreţi.
Da.
Asta dacă nu ai trecut deja peste asta.
Nu. Adică... Sunt încă supărată, normal, dar...
Înţeleg.
Pot să stea cât vor ei.
Eşti foarte drăguţ că faci asta.
Foarte, foarte drăguţ.
Operaţia ta de înlocuire de valvă mitrală?
Da. Un băiat de 17 ani care a făcut un transplant când era sugar.
Karev crede că n-ar trebui să-l operez.
Fracţia de ejecţie e de doar 25%.
Da, e nasol.
Şi e o grămadă de ţesut cicatrizat de care trebuie să treci.
Karev are dreptate.
Puştiul ar trebui să intre direct pe lista de transplant.
E riscant, dar părinţii şi-o doresc şi la fel şi puştiul.
După cum o spui, înţeleg că o să încerci.
Da.
Mult noroc!
Mulţumesc.
Ce e?
În mod normal, te sărutam.
Ţi-aş ura mult noroc şi apoi te-aş săruta.
Voi aţi făcut terapie de cuplu, nu-i aşa?
A fost bună de ceva? V-a ajutat?
Adică e clar că nu, nu? Uitaţi-vă la voi.
Fără supărare.
Ba cu supărare.
Păi...
Torres.
Poftim?!
Singura soluţie? Nu, nu, nu. Nu, nu tai clavicula!
Nu, nu face asta fără mine!
De ce ai face asta?!
Pentru că are hemoragie la artera subclavie
- şi nu reuşim să ajungem la ea. - Pierde prea mult sânge!
Şi pierde prea mult sânge.
- Toată lumea afară. - Poftim?
- Toată lumea afară. Ieşiţi! Acum! - De ce? Poftim?
Haideţi, afară!
Nu tai clavicula de una singură!
Nu! Nu!
- A spus să nu. - Nu cred că am de ales.
- Nu are de... - O aud! Spune-i că vin acum!
Vine acum.
Scuze!
- Ce facem? - Tensiunea scade.
- Dă-mi ferăstrăul. - Poftim.
Dumnezeule!
Ce naiba ai făcut?!
Care parte din nu tăia clavicula n-o înţelegi?
Am rezolvat problema.
Avea o hemoragie uriaşă chiar sub...
Ai făcut o tăietură curată chiar pe mijloc.
Ai idee cât de greu e să refaci un os cu o suprafaţă aşa de mică?
Nu era nicio soluţie să repar hemoragia fără să văd ce fac.
Nu, nu era nicio soluţie simplă.
Şi pentru că eşti nepăsătoare şi nechibzuită, ţi s-a părut imposibil.
Crezi că poţi să faci tot ce-ţi trece prin cap,
că ortopedul o să pună totul la loc cum era.
- Era să moară! - Ba nu. Pleacă. Strâng eu după tine.
Hai.
Promite-mi că dacă arată prea rău o să-l închizi.
Poţi să nu-ţi mai frângi mâinile atât?
- Nu mă miră că nu poţi să faci sex. - Ba pot să fac sex.
Pot să fac sex.
Ai probleme hidraulice? Pot să-ţi dau o reţetă.
Nu e vorba de asta...
E dărâmată pentru că i-a murit prietena şi e stresată cu examenele.
Scuzele astea nu se pun.
De la Izzie încoace au fost o grămadă de fete.
O grămadă de fete oarecare.
Fata asta nu e o oarecare.
E... Nu ştiu. Când mă gândesc la asta, mi se pare ceva important.
De parcă trebuie să aştept momentul potrivit.
Vrei să fie ceva deosebit.
- Poftim? - Nimic.
E drăguţ.
Faci mişto de mine?
Nu.
Pot să te rog ceva? După ce terminăm aici, vrei să-mi faci codiţe?
Mamă, Doamne!
Ultima şansă să închizi.
Foarfece.
Poftim.
Sigur că l-am supărat.
Dar chiar să-mi transfere pacienta la alt spital ca să-mi facă în ciudă?
E cam la limită.
- Da, nu poate să facă asta. - Ba poate. E şeful tău.
Ba nu, eu sunt şeful lui. Nu-i aşa? E subordonat consiliului.
E un sistem cam aiurea.
Ba sistemul e foarte bun.
Dar că în situaţia asta devine...
- Cam aiurea? - Complicat.
Ştii ce nu e complicat? Asta.
Dacă n-am ratat eu ceva, doar aspiri grăsimea cu furtunul ăla.
Cam aşa ceva.
Bine. Şi următoarea liposucţiune va fi la fel?
O să fie un cu totul alt fund.
Chiar ai nevoie de mine?
Toţi ceilalţi învaţă.
Ai spus ceva de genul că vrei să fii cu mine toată ziua,
credeai că o să schimbăm nişte vieţi?
Da, dar voiam să văd cum va arăta faţa pacientei tale.
- Pleacă de aici. - Mulţumesc!
Doarme?
Nu. Urăşte să doarmă.
Se holbează la carusel.
Nu înţeleg cum poate un copilaş atât de mic...
să vomite pe atât de multe lucruri.
Nu ştiu.
- Dormi? - Nu.
Nimeni nu doarme. Tu dormi?
Nu, îmi fac prea multe griji pentru Richard ca să dorm.
Are nevoie de un tub nazogastric şi normal că nu-l vrea.
Şi o intimidează pe Bailey să nu i-l pună.
Dar are nevoie de el.
M-a făcut parte din familia lui şi eu l-am abandonat.
E vraişte acolo.
Fluoroscopia?
Ross, nu pot să citesc asta. Ţine ăsta.
Ross.
Ştiu.
Rata de înghiţire-inhalare este 6?
Ştiu.
Sunt o femeie de 60 de ani
cu dureri abdominale, febră şi vărsături severe.
Primul meu diagnostic ar fi că eşti dezgustătoare.
Trebuie să plecaţi. Nu învăţăm la Alex diseară.
Dar acolo ne întâlnim. Acolo învăţăm împreună.
Nu, sunteţi o adevărată centură de castitate umană.
Ştiu că suntem încă îndureraţi, dar a trecut o săptămână.
Mi-e mi-a ajuns toată tristeţea.
Abstinenţa te face rea.
Heather m-ar înţelege. Mi-ar zice să mă culc cu el.
Cam greu de crezut, dar să zicem.
Asta e ultima mea pereche de chiloţi sexi curaţi.
După asta am doar chiloţi de babă până când vine ziua de spălat.
Trebuie să se întâmple astă seară.
O, nu, nu, nu!
Ce s-a întâmplat?!
- Cred că a avut un accident vascular. - Dă-i o doză mare de epinefrină.
- I-am dat deja. - Aţi încercat cu vasopresină?
Kepner, au trecut deja 15 minute.
Poftim?
Nu.
Ora decesului... 16:17.
Dumnezeule!
Îmi pare rău. Am încercat.
Şi atunci...
Ce îi spun soţului?
Îi spui...
că am făcut tot ce se putea,
- dar că în ciuda eforturilor noastre... - Nu de asta vorbeam.
Ci de faptul că s-a culcat cu fratele lui.
O să afle că soţia i-a murit. Cred că asta e suficient.
Stai aşa.
Femeia a avut încredere în tine, Murphy.
Şi-a dorit ca el să ştie adevărul.
Ar fi ultima amintire pe care o are de la soţia sa.
Da, măcar va fi una cinstită.
Merită să ştie.
Iar tu ai promis ceva.
O să îi spui, iar eu am să mă asigur că faci asta.
Unde ţi-a fost capul?
Ce e asta?
Ross mi-a arătat fişa lui Richard.
Dar încă mai ai copci!
- Le-am scos. Sunt chirurg. - Şi nu te doare?
Mă doare altceva. Se numeşte privare de somn.
Richard moare de foame.
Avem noi un plan.
- Noi" avem un plan? - Da.
El e pacient aici. Nu are dreptul să ia el deciziile.
Nu. Noi avem. Noi, cei care suntem aici, avem un plan.
- Aşa că de ce nu te duci tu acasă... - O să mă duc după ce ştiu că e bine.
Nu e bine. Dar nu e aşa de simplu,
încât să-i vârî un tub pe gât.
Ba este.
Ştim cu toţii că nu are cum să se facă bine până nu mănâncă
şi nu poate să mănânce dacă nu poate să înghită.
Ştii şi tu la fel de bine ca şi mine
ca un tub nazogastric are un efect psihologic dezastruos.
- Îşi pierde demnitatea... - Da, şi dacă moare tot aia e.
Vreau neapărat să vorbesc cu radiologul. legat de fluoroscopie.
Foarte bine. Hai la el.
Bine.
Ce-ai în păr?
Vomă de bebeluş.
Lasă-mă pe mine cu căruţul ăla.
Ce naiba faci?
Aveţi disfagie şi edem laringian.
Chiar dacă aţi reuşi să mâncaţi fără ajutor, ceea ce nu e cazul,
riscaţi să vă înecaţi cu mâncarea.
Aveţi nevoie de un tub nazogastric sau veţi muri de inaniţie.
Şi nu voi permite să mai moară şi altcineva.
Eşti un stagiar.
Nu-mi vorbi mie aşa, de parcă nu aş şti şi eu care e situaţia.
Vă prefaceţi că nu ştiţi
şi dr Bailey vă lasă să faceţi asta.
Dr Grey e aici.
A venit până aici cu un bebeluş
şi nu va pleca sub nici o formă
până nu vă împinge chestia asta pe nas
până în stomac.
Şi nu cred că vreţi să fie ea cea care va face asta.
Mă ofer să o fac eu, chiar acum.
Doar dumneavoastră şi cu mine.
Avery, mai am un pacient pentru tine.
Nu, nu, nu. Până aici.
O s-o sun pe Cara McAdams cu prima ocazie
şi o să-i spun că fac operaţia pro bono,
iar consiliul va lua cunoştinţă de comportamentul tău.
Avery, Avery, uită-te.
E gata să o operezi mâine la prima oră.
Ai spus că ai transferat-o.
Da. Şi am minţit.
- Ai minţit? - Da, doar am mutat-o.
Aşadar ai decis că trei liposucţii
sunt mai importante decât reconstrucţia facială...
Nu, însă cele trei liposucţii
vor plăti reconstrucţia facială a acestei doamne.
Trebuia să luăm bani de undeva.
Aşa că da, am minţit, şi acum ai banii.
Avery, voiam să îţi demonstrez ceva.
Ştiu că suntem cu toţii doctori şi suntem cu toţii ocupaţi,
dar atât timp cât membrii consiliului nu sunt dispuşi să rezolve
problemele serioase de buget cauzate de furtună,
problemele întâmpinate de doctori nu o să dispară.
Aşa că trebuie să faceţi ceva, acum.
Ai dreptate
Da. Trebuie să vă întruniţi cu toţii.
- Eu nu vă pot forţa să... - Ba poţi.
Eşti şeful nostru şi poţi minţi.
Intră în tahicardie ventriculară, Yang. Ar trebui să te opreşti.
Au fost toate de scurtă durată...
iar apoi s-au oprit. E bine.
Trebuie să treci de faza asta, că e o ocazie specială".
Ia-o pe sus,
arunc-o în pat şi du-o departe.
Visul oricărei fete.
Ea e cea care e specială, nătăfleaţă.
Ai persoana potrivită lângă tine.
Vă doriţi amândoi acelaşi lucru.
Stai. Nu, nu intra prea adânc.
Nu trebuie să-ţi fie teamă.
Acestei familii nu-i este teamă. Acestui băiat nu-i este teamă.
Şi nu fac asta pentru că îmi doresc.
Fac asta pentru că ei mi-au cerut să fac asta
şi pentru că pot.
Da? Păi şi ce mai aştepţi?
Aritmiile se succedă mai rapid.
Dacă mai continui, o să-l aduc în fibrilaţii ventriculare.
Chiar şi o canulare va compromite inima
înainte să ajung la valvă.
Ai câştigat. Puştiul ăsta are nevoie de o inimă nouă.
Să ieşim de aici.
Îmi pare rău.
Şi mie.
Dr Ryan la radiologie. Dr Ryan la radiologie.
Te simţi bine?
Tocmai am pierdut un pacient,
iar acum aştept veşti şi mai proaste.
Tot n-ai aflat nimic?
Anul trecut când am picat,
am aflat înainte să ajung acasă, în aceeaşi seară.
Acum au trecut 48 de ore şi tot nimic.
Mă gândesc că dacă pici de două ori,
nu îţi mai zic nimic şi aşteaptă să te prinzi tu care e ideea.
Sunt convins că nu aşa se procedează.
Ei sunt. Asta e.
Perfect.
- Eu? Nu. Nu cred... - Te implor. Eu nu pot.
Ce-i?
Se pare că...
Felicitări!
- Da! - Da.
Da!
Mulţumesc, Doamne! Mulţumesc!
Este...
Cum ziceai şi tu...
e meritul tău.
Felicitări!
Mulţumesc.
Da.
Soţia dumneavoastră a avut un atac cerebral în timpul operaţiei.
Avea o tulburare de coagulare,
de aceea cheagul s-a format foarte rapid.
Condoleanţe.
Tocmai fusese aici.
Râdea când am venit încoace. Voia să...
Voia să aflu cine a câştigat meciul.
Trebuie să vă mai spun ceva.
Înainte de a intra în operaţie,
soţia dumneavoastră şi-a dorit să vă transmită...
...Că vă iubeşte.
Ne-a zis să vă spunem că vă iubeşte.
Vă mulţumesc.
Shepherd?
Mi-ai văzut soţia şi bebeluşul?
- Meredith e aici? - Meredith.
La naiba! Am vrut să-ţi trimit un SMS.
Când m-am trezit n-am găsit pe nimeni.
Femeia asta are un papuc bej şi unul maro. Las-o în pace.
Trebuie să văd ce face Richard.
Scrie-mi un mesaj data viitoare.
Arăţi ca naiba.
Te afli într-o clădire plină de paturi.
Trebuie să duc să mă întind puţin.
Ross, ce ai făcut?
Trebuia să aştepţi până când...
Trebuia să îi punem tubul de mult
şi nimeni nu voia să facă asta.
Murea de foame în faţa noastră,
aşa că am făcut ceea ce trebuia făcut.
Cicatricele erau prea extinse.
Mi-e teamă că ne-a fost imposibil să scoatem valva şi s-o reparăm.
Michael trebuie să fie trecut pe lista de transplant.
Coordonatorul de transplant va veni să vă pună câteva întrebări
O, Doamne!
Lista de transplant nu este o condamnare la moarte.
Este o şansă. O speranţă pe care mulţi nu o au.
Când Michael se va trezi, va trebui să audă asta de la dv.
Ştiu că nu este ceea ce v-aţi dorit, însă acum trebuie să mergem înainte.
Michael are nevoie de speranţa
că undeva acolo există un donator,
altfel nu va supravieţui.
Te-ai trezit?
- Cu greu. Am fost apelat. - Şi eu.
Dar cine să ne cheme? Noi nici nu trebuia să fim aici.
- Visam aşa de frumos. - Staţi aşa. Şi voi aţi fost apelaţi?
Doamne, ce o fi păţit pacientul?
Se pare că de toate.
Şi voi aţi fost apelaţi? De ce la chirurgia din policlinică?
E un dezastru acolo. S-o fi rănit cineva.
Nu ştiu ce să zic.
A funcţionat.
Nu-mi vine să cred că a mers.
Bun. Unde e urgenţa?
Nu e nicio urgenţă. Aceasta este o întâlnire de consiliu.
- Nu e nici o urgenţă? - O întâlnire legată de ce?
O să avem o petrecere.
Deci... e o întâlnire de urgenţă sau o petrecere?
- Nu mai înţeleg nimic. - Nu mai pot de somn.
O să avem o petrecere, oameni buni.
Una mare. O gală pentru strângere de fonduri.
O să invităm cei mai bogaţi oameni pe care îi cunoaştem
şi o să îi fermecăm până scoatem nişte bani de la ei.
Dar mai întâi Dr Hunt o să ne spună mai exact
de câţi bani este nevoie şi unde trebuie să meargă,
începând cu ceea ce trebuia să se afle în această încăpere.
Aşa că... să ne aşezăm. O să ne ia ceva timp.
Toată casa e a noastră.
Dar aş vrea să ştii,
chiar dacă sunt gata să sar în pat cu tine
că asta nu înseamnă că sunt o uşuratică nesimţită
căreia nu-i pare rău de Heather, pentru că îmi pare rău.
Doar că sunt şi foarte, foarte...
Gata cu vorba.
Ce?
Da! Slavă Domnului!
Până la urmă, o să-ţi ating mâna,
iar tu mă vei săruta ca să-mi urezi noroc înainte de operaţie.
Cristina.
Hai să...
ne vedem şi cu altcineva.
Da, o să fie nasol
şi o să pară forţat, dar poate că asta o să ne ajute.
Poate că până la urmă nu voi mai dori să-ţi iau mâna
atunci când coborâm din lift la sfârşitul zilei.
- Nu, haide. - Nu face asta.
Doar spune-mi că o să încerci.
O să încerc.
Bine.
Slavă Domnului!
Ai venit.
Mi-am tot dorit să nu-mi fi spus...
şi să ne putem întoarce la viaţa noastră,
să fim fericite.
Doar că nu eram...
fericite.
Cel puţin tu nu erai.
Şi aşa ajungem să facem sex cu altcineva.
Callie, a fost o greşeală.
O singură greşeală...
Mda, eu nu cred că a fost o greşeală.
Mi-am tot închipuit cum te-ai culcat cu femeia aia,
la nesfârşit.
Nu pot...
să mă mai gândesc la asta sau să mai vorbesc despre ea.
Mi-a ajuns deocamdată.
Aşa că... eu nu o să intru în sala aia.
Însă cred că ar trebui să te duci tu.
Şi cred că trebuie să faci asta.
Însă jocul de-a îndurarea, atunci când un copil ţipă...
Nu.
celălalt îl ascultă
şi durerea încetează.
Te rog.
Chiar am nevoie să vorbim.
Chiar am nevoie de tine... ca să fac asta.
Ştiu.
Ţi-ai pus rochia roşie şi toate celelalte.
Nu-i aşa că acum ţi-ai dori să fie tot atât de simplu?
Îmi pare rău. Ştiu că nu am fost aici.
- M-ai ales să-ţi fiu familie... - Opreşte-te.
Opreşte-te.
Nu ţi-am spus că eşti familia mea.
Nu sunt tatăl tău.
Te-am ales pentru că am crezut că poţi pune deoparte sentimentele...
şi o să iei decizia corectă.
Ştiam că Bailey nu are tăria asta.
Însă tu...
Am crezut că pot avea încredere în tine...
că nu o să-i laşi să mă opereze atunci când eram aproape...
când eram aproape mort.
Nu ca să mă aduci înapoi...
la o viaţă...
în care trebuie...
să mă hrănesc prin...
printr-un tub.
Am crezut că tu nu vei fi sentimentală.
M-am înşelat.
Am ales persoana nepotrivită.
Nu mai este un joc,
iar noi nu mai suntem copii.
Poţi să ţipi îndurare de câte ori doreşti>
dar nimeni nu te ascultă.
Nu eşti decât tu...
care ţipi în neant.
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro