Iată ce-am învăţat în prima zi la facultatea de medicină.
Gândeşte-te mult şi bine înainte să alegi să devii chirurg.
Este nevoie de dedicaţie totală.
Asta mă omoară.
Am nevoie de cafea.
M-am întors la lucru de doar patru zile şi deja sunt gata să renunţ la tot.
Nici nu ştiu cum am supravieţuit patru zile.
- Cafeaua e gata! - Iată cum.
Trebuie să fii în cea mai bună formă de fiecare dată când intri în operaţie.
Când pacienţii sunt pe masa ta şi depind de tine în totalitate,
trebuie să fie siguri că, atunci când faci prima tăietură,
ştii foarte bine ce faci.
Nicio altă specializare nu solicită timpul, concentrarea,
devotamentul absolut...
poate cu excepţia aceleia de a fi mamă.
Tati te va duce la creşă, iar eu vin să te iau, da?
- Şi seara facem ceaiul prinţesei. - Să mergem, doamnelor.
Suntem buni!
Pompa!
Da...
Poate că suntem prea buni?
James Evans, 57 de ani, şase zile de la operaţia
de înlocuire de valvă tricuspidă
- ...din cauza endocarditei. - Nu puneţi să modificaţi cu Jimmy?
Şi schimbaţi şi vârsta, dacă tot sunteţi acolo, la vreo 40 şi ceva.
Respiraţi adânc.
- Încă merge ce-aţi pus înăuntru? - E foarte bine.
Noua valvă rezistă între 10 şi 15 ani.
Dr Wilson vă va face o ecocardiogramă de rezistenţă pe banda de alergare.
- Ca să fim siguri. - Mulţumesc, doctore.
Fac orice ca să ies din rochia asta.
Bine.
Banca de organe are un posibil donator pentru unul dintre pacienţii mei.
- Să-mi spui ce rezultate obţine. - Bine.
- Te uiţi pe fişa tatălui tău? - Nu-i tatăl meu.
De asta am luat numele mamei.
Ca să nu mă lege nimic de tipul ăsta.
- E amuzant. - Zău?
Ar trebui să vorbeşti cu el, să-i spui cine eşti.
Poate s-a schimbat. Tu te-ai schimbat.
Ultima oară când l-am văzut, l-am bătut atât de rău că puteam să-l omor.
Mi-e teamă să n-o iau de unde am rămas.
Faci transplantul simultan de inimă şi ficat al Samanthei Calder?
- Da. - Am văzut-o înainte de concediu.
Eu i-am pus diagnosticul de hipercolesterolemie familială.
- Ai avut dreptate. - Atunci dă-mi mie transplantul de ficat.
- Serios? - Da, serios.
De ce nu te-ai gândit la mine de la bun început?
Credeam că o iei încet.
N-o iau încet. Mă arunc direct în apă adâncă.
- Înot. - Bine.
Ai citit articolul universităţii Cleveland
despre transplantul simultan de inimă-ficat cu bypass cardio-pulmonar?
Nu l-am citit. E diferit de un transplant simplu de inimă-ficat?
Îl voi citi!
Faci un transplant de inimă-ficat?
- Da. Dar n-am nevoie de tine. - Tu m-ai chemat.
Mi-ai furat ficatul?
Haide, îl merit.
- Am stat luni de zile pe tuşă. - Nu meriţi nimic!
I-am dat fiului meu numele tău.
Nu poţi să te superi pe mine.
Fiul tău e sămânţa diavolului. Bea laptele unei hoaţe de ficaţi!
- 'Neaţa, dr Kepner, dr Robbins. - Bună!
Cafea? Mi-am zis că v-ar prinde bine
înainte de marea operaţie cu dr Shepherd.
Ce... drăguţ.
Ce-am făcut?
Ceva frumos, se pare. Eu n-am primit cafea.
Nu.
Nu, cred că am făcut ceva foarte, foarte rău.
Cred că am dus-o în apartamentul meu
- ...în noaptea petrecerii. - Crezi?
Eram beată. Abia dacă-mi amintesc cum am ajuns acasă.
Am o amintire vagă cu ea în bucătăria mea.
Şi acum e foarte prietenoasă. Am flirtat cu ea în seara aia?
Tot ce-mi amintesc
e că m-am trezit în cadă şi că încă aveam pe mine corsetul modelator.
Măcar ştim că tu n-ai făcut nimic.
A venit o chitanţă de la ipoteca pe apartament.
Bine.
Cu plăcere.
Vrei să-ţi mulţumesc fiindcă mi-ai dat
chitanţa de la ipoteca apartamentului în care locuieşti tu?
Dacă vrei să mă mut, spune-mi.
Nu vreau să stau în apartamentul în care am stat cu soţia mea infidelă.
Trebuie să plec. Mulţumesc!
- Cred că am dormit prea mult. - Ce spui?
Despre ce?
- Bluza mea. - Da.
Mă prezinţi mamei tale, trebuie să fac impresie bună.
Aşa că o să spun:
Da, sunt stagiară şi mă întâlnesc cu fiul dv"
care este medic la specializare, membru al consiliului şi un Avery."
Dar înainte să mă etichetaţi ca pe o vânătoare de avere,"
trebuie să ştiţi că sunt un chirurg al naibii de bun,"
iar fiul dv e norocos că sunt prietena lui."
Cam multă presiune pe o bluză.
Nu face totul singură.
Am în vestiar un luciu de buze care o s-o ajute.
Sigur. O să te adore.
Nu aici. Opreşte-te. Noi nu facem aşa.
Da, ştiu.
Chec cu banane.
- Sunt moartă de foame. - Serveşte-te.
Am fost prea ocupată cu micul dejun al familiei mele
şi cu împachetatul pompei de sân pentru soţia-sora mea
- ...ca să mănânc de dimineaţă. - Ai o soţie-soră?
Derek cu Meredith şi cu mine avem o relaţie.
Pe vremuri dansam în lenjerie.
Am crezut că mă întorc la asta când am părăsit-o pe Arizona.
Când colo, am dat peste dragoste mare. Îmi revin în sânul familiei McDreamy.
- Accident de deltaplan? - Da.
De unde ai luat ăsta? E nemaipomenit.
E bun, nu? Emma l-a făcut.
Emma de la chirurgie intrauterină fetală, cea de la gală?
Dumnezeule! Şi tu îţi revii.
- Ce am primit? - Se numeşte Reese Woods, 22 de ani.
Se dădea cu deltaplanul pe muntele Tiger.
Tensiunea e 10 cu 7, are fractură deschisă de tibie
şi se plânge de dureri abdominale.
- Acum pot să spun ţi-am zis eu"? - Ea cine este?
- Donna, sora ei. - Deşi se poartă de parcă ar fi mama.
N-o s-o fac din nou. Nu vreau să văd cum încerci să te sinucizi.
- Nu fi supărată, e o fractură mică. - Ăsta nu-i os, e o tijă.
Când ţi-a fost pusă tija?
În martie. Şi l-a rupt la schi cu elicopterul în Noua Zeelandă.
Şi-a rupt şi ambele antebraţe, a pierdut un rinichi, şi-a dislocat umărul.
- Chiar îţi doreşti să mori? - Recuperez timpul pierdut.
E mult lichid liber în spaţiul Morrison. S-o ducem imediat la tomograf.
Acum arătaţi-i lui Catherine ce puteţi să faceţi.
Da...
Acum se dă mare şi tare,
dar ieri, când a reuşit să ajungă la scaun,
zâmbea cu gura până la urechi.
Încet.
Vă descurcaţi atât de bine!
Cred că până săptămâna viitoare dai ture de pistă.
Scuzaţi-mă, domnule, eliminarea secreţiilor a fost scăzută
şi ni s-a spus să vă curăţăm tubul de dren.
Revenim mai târziu dacă nu-i momentul potrivit.
Voiam să vorbesc cu dr Bailey, aşa că e momentul perfect.
Am nevoie de ajutor să mă întorc în pat.
Ce mai aşteptaţi? Puneţi mâna şi ajutaţi-l!
Mă aşteptam la mai mult.
Dar acum două zile nici nu putea să stea în fund.
- Te-ai gândit să-i dai antidepresive? - Sigur că m-am gândit.
Şi le refuză, spune că n-are nimic şi aşa este.
Are nevoie de timp, de sprijin şi de mai multe perne
dacă o să vrea să stea confortabil.
Mă duc să le aduc.
Miranda, îmi pare rău.
Tu ai făcut atât de multe, iar eu îţi sunt recunoscătoare.
Am venit să ajut, aşa că dă-mi voie.
Bine.
Perne.
Dumnezeule!
Bună!
Jackson, unde-ţi sunt manierele?
Mamă, ea este Stephanie Edwards.
Steph, ea este mama mea.
Dragă, îmi dai, te rog, pernele de pe patul de sus?
Nu cred că i-a plăcut bluza mea.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 5
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
- Stai puţin, mamă. - Eşti conştient
că faci parte din conducerea acestui spital şi în acelaşi timp eşti un Avery?
Nu ştii prin ce-am trecut
- ...ca să fac rost de pernele astea. - Am avut intenţia să încui uşa.
Bună dimineaţa, domnule! Cum vă simţiţi astăzi?
Îngrozitor! Cine ţi-a pus perfuzia asta?
- N-are nimic. - Poate a pus-o Edwards.
E clar că nu-i stă mintea la îngrijirea pacienţilor.
- Nu-i corect, mamă. - Să ştii că nu fac pe mironosiţa.
Îmi place sexul la fel de mult ca oricui.
Dar are timpul şi locul lui.
- A zis c-a vrut să încuie uşa. - Tu să taci.
- Unde-ţi sunt ciorapii medicinali? - S-au dus să-mi aducă altă pereche.
- Au fost distraşi de sânii lui Edwards? - Plec.
Nu fac decât să am grijă de tine.
Bună, Sam!
- Dr Grey! Unde vă e burtica? - S-a transformat într-un băieţel.
Felicitări!
Ţi-aş arăta o poză, dar e atât de dulce, că s-ar putea să faci încă un infarct.
- A avut o grămadă. - Dar nu de curând.
- Cred că muzica pentru yoga m-a ajutat. - Categoric.
- Urăşte muzica. - Ba mi-a plăcut... în primele luni.
Acum îţi vom face rost de o inimă şi un ficat noi.
- Poţi să te enervezi la fel ca noi. - Şi să am un copil, ca dr Grey.
Sau să fiţi un chirurg revoluţionar, ca dr Yang.
Şi eu sunt chirurg.
Da. Bineînţeles.
Dr Grey le face pe toate.
E impresionant.
- Nu ştiu cum le faceţi pe toate. - Câteodată nici eu nu ştiu.
- Ce este? - Voiai să consulţi pacienta?
Bună ziua, domnule Samuels. Eu sunt dr Edwards.
Aici scrie că de ieri nu puteţi să urinaţi. Hai să vedem.
Nu-i de mirare că nu puteţi urina. Penisul dv e foarte umflat.
- Cred că m-a ciupit o insectă. - E o ciupitură mare de insectă.
E mai mult înţepătură de albină decât ciupitură de insectă.
Tot e prea umflat pentru o înţepătură de albină.
- Ştiţi cumva dacă sunteţi alergic? - N-a fost doar o albină, ci mai multe.
- Cam cât de multe? - Nu ştiu...
- 25, 30... - 30 de albine?
Incredibil, nu-i aşa?
Era sâmbătă, iar noi avem un hamac în curte.
Mi-am zis să-mi fac ceva de mâncare.
Aşa că mi-am dat pantalonii jos şi am făcut un sandviş cu miere.
Un sandviş cu miere?
Cu unt de arahide şi miere. Cine mănâncă sandvişuri cu miere?
- Aşa-i. - M-am apucat să-l mănânc.
Şi am adormit. Cred că mi-a căzut nişte miere pe...
mine.
Şi albinele au prins mirosul.
Bine.
Vă voi face o injecţie intravenoasă cu benadril şi steroizi.
Apoi vă vom pune o sondă ca să puteţi urina.
Dr Edwards. Are vreo importanţă dacă erau bărzăuni?
Pacientul este un băiat de 14 ani...
Scuzaţi-mă o clipă, vă rog.
M-am întors de patru zile şi deja am un transplant de inimă-ficat cu Cristina.
- E minunat! - Da. Iei tu copiii după-amiază?
I-aş lua, dar trebuie să mă ocup de ei.
Sunt neurochirurgi care vor să-mi vadă operaţia de malformaţie artero-venoasă.
- Apoi le răspund la întrebări. - I-am promis Zolei un ceai al prinţesei.
- Pune-o pe Callie. - Trebuia să fiu eu sau, la nevoie, tu.
Ca să ştie că n-a fost înlocuită în inimile noastre
de un frăţior sau de un transplant simultan de organe.
- Ceri prea multe de la un ceai. - O să vorbesc cu Callie.
Nu mi-am dat seama că trebuie să fac atât de mult efort
- ...ca să plec de aici. - Încă cinci minute.
Am pierdut trei angajamente de când sunt aici.
Dacă pot cânta diseară, poate că n-am venit degeaba până aici.
Aveţi familie sau pe cineva
- ...care să vină să vă ia? - Nu, nu-i nevoie.
Ce-ar fi să dau un telefon la o clinică de dezintoxicare?
Nu-ţi face griji din cauza mea, dragă.
Ştiu că aveam nişte droguri în sânge când am venit, dar nu iau prea des.
Braţele dv şi spatele genunchilor spun altceva.
Mi-a luat jumătate de oră să găsesc o venă bună.
- Ştiu ce-o să faceţi când plecaţi. - Pot să sun pe cineva, am familie.
Nu cred. Sau poate că aţi avut, dar acum sunteţi pe cont propriu.
Ştii totul despre mine, nu-i aşa?
Ştiu că noi vă dăm metadonă, iar ăsta e un pas către recuperare.
- E bine să continuaţi undeva... - Puştoaico, eu cânt blues la chitară.
Nu sunt Christina Aguilera. Nu-mi permit clinicile alea bune.
Lăsaţi-mă să văd dacă pot să fac ceva pentru dv.
Pe cât eşti de enervantă, pe atât eşti de insistentă.
Puteţi să mergeţi cât de repede vreţi,
dar să ştiţi că nu plecaţi nicăieri.
Şi nici eu.
Ce o fi cu Callie? Tot nu m-a sunat.
Echipa de recoltare mi-a trimis un mesaj,
în două minute îl deschid pe donator.
Ross? Te rog, poţi să te duci până la Urgenţe
şi s-o întrebi pe Torres dacă poate să ia ea copiii azi.
Sigur, dar trebuie să duc proba asta de sânge la laborator...
Şi adu-i aminte de ceaiul prinţesei.
E musai să fie azi.
Ce tare!
Ceaiul? Da.
E doar cu suc de mere şi fursecuri, dar abia aşteaptă.
Nu ceaiul.
Noi două, care facem o operaţie inovatoare...
Exact ceea ce ne doream atunci când am început.
Da. E destul de tare.
- Trebuie să foloseşti pompa de sân? - Nu, e în regulă.
Te ţii de sâni.
Dar e un moment deosebit. Nu vreau să-l stric.
- Îţi explodează sânii. Du-te la pompă. - Mulţumesc.
Deci e posibil să piardă rinichiul?
- Hai să nu ne pripim. - Nu, vă rog.
Ce se poate întâmpla în cel mai rău caz? Îmi place să fiu pregătită.
În cel mai rău caz ar avea nevoie de un rinichi.
Atunci începem să căutăm un donator.
Bine, aia sunt eu.
- Eu sunt donatorul ei. - Deci ai mai trecut prin asta?
Da. Tot tacâmul, măduvă, sânge, ficat,
tot ce vă trece prin cap, eu i-am dat.
Ce-i al meu e şi al ei.
Doar că până acum nu i-am mai dat un rinichi. Aşa că...
Ura!
Înseamnă că e extrem de predispusă la accidente,
chiar şi pentru un practicant de sporturi extreme.
Nu. Toată treaba asta cu paraşutismul şi celelalte
a început când a intrat în remisiune.
Sora mea a fost diagnosticată cu anemie aplastică când avea doi ani.
Cred că a fost greu.
Aţi avut noroc că aţi fost compatibile.
N-a fost vorba de noroc.
Sunt un copil donator.
Tu eşti sora mai mică.
Da.
Părinţii mei m-au făcut doar ca să o salveze pe ea.
Cum s-a întâmplat?
E o poveste lungă.
Am pe unde să introduc sonda?
Nu, e prea umflat.
Arată de parcă ar fi fost atacat de un animal sălbatic.
Să-l fi văzut înainte să-şi facă efectul perfuzia cu antialergic.
Trebuie să chemăm imediat un urolog.
Crezi că n-am încercat? E o urgenţă
şi medicul de gardă poate să ajungă abia în 20 de minute.
Dr Wilson, simt că explodez.
Nu cred că mai rezistă 20 de minute.
Dr Avery, îmi...
Scumpo, nu te obosi.
După ce s-a întâmplat azi dimineaţă nu ai ce să mai spui
- ca să-mi intri în graţii. - Am un penis gigantic.
Nu, nu eu. Nu eu am un
Eu sunt fată. Am un pacient. El are un penis gigantic.
E cel mai mare pe care l-am văzut vreodată,
şi am văzut câteva la viaţa mea...
Mă intimidaţi.
Am nevoie de o consultaţie.
Mai bine du-te şi vezi.
A făcut mari pagube tija asta. O să dureze ceva aici.
- Sper că n-ai program cu prietena ta. - Nu e prietena mea.
Ţi-a făcut chec cu banane şi ţi l-a adus la serviciu.
Practic, sunteţi logodiţi.
Matthew mi-aducea burrito la micul dejun, iar acum ne căsătorim.
Spuneam şi eu.
La naiba! Polul superior al rinichiului
este aproape complet dislocat,
iar pediculul are nevoie de intervenţii.
Crezi că sora ei e pregătită să îi doneze un rinichi?
Se pare că nu poate să refuze.
Dr Torres?
Dr Grey intră în operaţie.
Vrea să ştie dacă puteţi să-i luaţi copiii la ora 3.
M-a rugat să vă spun că i-a promis Zolei un ceai al prinţesei.
Spune-i că o să scap de aici pe la 6.
Deci ea nu poate să refuze.
Dumnezeule! Ai dreptate.
Trebuie să-mi fac şi eu o viaţă.
Aş putea s-o dau afară pe Arizona şi să mă mut iar la mine acasă.
Dar ea are nevoie de ascensor.
Şi e chiar peste drum de spital, ceea ce e perfect pentru ea.
Am băut trei sticle de şampanie şi am vomitat.
Chestiile astea te apropie.
Şi a fost deja renovat pentru a facilita accesul persoanelor cu handicap.
Kepner...
Am tăcut.
Nu. Uită-te la rinichi. Avem nevoie de prosoape
şi de o pensă vasculară. Kepner, fă sutura cu fir prolene de 4-0.
Normal, acum mama e convinsă că Stephanie
e o vânătoare de averi, care încearcă să se folosească de sex
ca să pună mâna pe un Avery.
Tu şi problemele tale de băiat de bani gata.
Ştii care e partea cea mai proastă?
Cred că de fapt îi place de Stephanie.
Atunci trebuie să-i spui asta mamei tale.
Să-i iei apărarea prietenei tale.
Nu merge aşa. Ar urî-o şi mai mult.
- Atunci ce o să faci? - Nimic.
E ca şi cum ai intra într-un cuib de viespi.
Trebui să stai nemişcat, să laşi lucrurile să se liniştească.
Ce se aude cu cafeaua aia, Karev?
Vrei să faci tu cafeaua?
Te rog. E un aparat ca vai de el.
Ce-i cu el?
Habar n-am.
- Alex tocmai a stricat aparatul de cafea. - Eşti moartă pentru mine.
Dr Yang tocmai a primit un telefon de la Scuze.
Shane, sunt acoperită peste tot.
Poţi să te întorci.
E bine aşa, cu faţa la perete.
Organele sunt viabile.
- Să mergem să-i spunem Samanthei. - Are lactaţie.
În 10 minute am terminat. Mai am 120 de ml.
Bine, dă-mi un mesaj când termini.
Dr Torres e în operaţie.
Nu poate să ia copiii mai devreme de 6, în cel mai bun caz.
La 6 e prea târziu pentru un ceai.
- Ceaiul se ia la 4. - Vreţi să-i spun asta dr Torres?
Nu, doar că i-am promis.
Lasă.
O să fie şi alte ceaiuri.
Aşa începe.
Fac o promisiune, nu mă ţin de cuvânt
şi în zece ani o să ajung să fiu la fel ca mama,
iar Zola o să tragă pe nas oxicodonă în spatele şcolii.
Ce drăguţ!
Merge mai repede când pui două pompe în acelaşi timp.
Vrei să te ascult?
Credeam că mă urăşti.
Aşa e.
Pune-ţi odată încă o pompă până nu mă răzgândesc.
Dr Robbins a găsit această malformaţie artero-venoasă spinală
când pacienta avea 12 ani. De atunci a mai crescut.
Vom alege o abordare retroperitoneală laterală...
- O întrebare. - Da.
Mai devreme aţi propus o abordare posterioară?
De ce aţi intra prin faţă?
Am spus eu asta?
Am mai spus eu şi că Segway o să aibă un succes răsunător, dar...
Mă rog...
Această teorie a fost cercetată în amănunt.
Mă scuzaţi.
Îmi pare rău. Scuze.
Cine ar fi zis că dr Shepherd se pricepe aşa de bine la astfel de prezentări?
Ce cauţi aici?
Mi-ai spus să te asist.
Mai ţii minte, în noaptea cu petrecerea? La tine acasă?
- Da. - Ce ne-am mai distrat atunci!
Da.
Nu-ţi face griji. Nu o să spun nimănui ce s-a întâmplat.
E cam aglomerat aici.
Probabil că ai fi mai de folos în saloane, să ai grijă de pacienţii.
Da. Probabil că ai dreptate.
Aşa, scumpo, încă una şi gata.
Gata.
- Încetează. - Ce anume?
Să faci asta, faţa asta de câine.
Vreţi să spui ochi de căţel plângăreţ, dar nu o fac intenţionat.
Aşa sunt ochii mei.
- Ce vrei? - Tatăl tău a trecut testul de rezistenţă.
- Yang mi-a spus să-l externez. - Bine.
Spune.
Eu n-am avut niciodată un tată.
Am inventat vreo 15 versiuni...
un profesor universitar care să-mi citească,
un instalator care să mă bage pe furiş în sala de cinema.
Vreo trei doctori, unul care să mă ducă în parc să dau de mâncare la raţe.
Îmi vine să plâng când mă gândesc la asta
şi e doar o invenţie. Îmi doream nespus să am un tată.
Alex, tu ai un tată.
Ştiu, şi e un nenorocit. Şi asta nu e o invenţie de-a mea.
Externează-l.
Şi când s-a trezit îl înţepau bărzăunii.
Numai pe penis? Accidental?
Da?
Tinere, ţi-ai băgat penisul într-un cuib de bărzăuni?
Nu.
Poate.
Da!
Dă-i încă 50 de ml de fentanyl pentru durere.
Când nu ai pe unde să introduci sonda, trebuie să i-o pui direct în vezică.
Orice stagiar ar trebui să ştie asta.
Să ne rugăm că nu am intervenit prea târziu.
Dacă nu, ce se întâmplă?
Ceva tocmai s-a întâmplat.
Nu mai simt că trebuie să urinez.
Asta.
Vezica se sparge. E un moment de uşurare şi apoi...
Rezervă o sală de operaţii.
Pune-l pe dr Hunt să-mi acorde dreptul de a opera aici.
Trebuie să intru în operaţie.
Unul dintre tinerii tăi rezidenţi promiţători
l-a ţinut pe un pacient până i-a explodat vezica.
Care rezident?
Cea care era atât de ocupată să se gudure pe lângă fiul meu.
- Edwards nu e proastă. - Ai dreptate.
Are gândire strategică. Jackson e prost.
Catherine...
Mă duc să-i salvez bărbăţia acestui pacient.
Dar când mă întorc, vreau să avem o discuţie serioasă.
Vreau să te iau la mine.
Scuze. Venisem să văd dacă drena a mers mai bine
după ce am presat-o, dar...
Pot să vin mai târziu.
Nu faci progrese prea rapide aici.
Cu toţii te adoră şi se tem de tine,
aşa că te cocoloşesc. E foarte drăguţ,
dar îţi fac un deserviciu. Trebuie să te mobilizezi.
Ai nevoie de cineva care să te mobilizeze.
E un drum lung şi, cu cât îl parcurgi mai încet,
cu atât ţi se reduc şansele.
Te iubesc, dar n-o să te cocoloşesc.
Niciodată n-am ştiut să fac asta.
Vino încoace.
Gândeşte-te la asta. Te rog?
Eşti cea mai tare.
Ştiu.
- Grey la telefon. - Dr Grey...
Sunt Karen de la creşă.
Zola a alunecat şi şi-a spart capul.
- Cred că are nevoie de câteva copci. - Poate să stea în picioare?
- Şi-a pierdut cunoştinţa? - Ce s-a întâmplat?
- Eu sunt doar o educatoare... - Şi-a spart capul.
- Du-te. Îi spun eu lui Yang. - Bine.
Spune-i Cristinei să vorbească cu Samantha fără mine
- şi că ne întâlnim în sala de operaţii. - Bine.
Bietul copil!
Trebui să consult rapid un pacient cu sindromul Stevens Johnson
şi apoi mă duc să văd ce e cu penisul mamei.
Adică penisul pacientului pe care mama m-a rugat să-l consult.
De ce nu putea şi ea să fie specialist în mâini sau urechi sau în altceva?
Chiar trebuie să stăm toţi trei, tu, eu şi mama ta, şi să ne uităm la un penis?
Pentru ea nu e mare lucru.
Cu asta se ocupă. Şi îi place la nebunie.
Pune-i întrebări şi fă ca totul să aibă legătură cu medicina.
Probabil că o să uite de noi doi.
Eu, unul, cred că a şi uitat.
Ce mă bucur să vă văd din nou împreună, de data asta complet îmbrăcaţi.
Am reuşit pentru că sunt nemaipomenită.
Staţi aşa. Ce faceţi?
M-aţi externat, nu?
Nu. Vă ţinem aici peste noapte
pentru că am obţinut pentru dv 28 de zile la Somerville,
începând de mâine. E o clinică bună,
cu un program bun, cu nişte oameni nemaipomeniţi.
Şi au spus că puteţi să plătiţi în rate.
Mulţumesc.
- E foarte bine. - E totul aranjat.
Şi o să vină mâine să vă ia...
De ce faci asta? Ce ai de câştigat din asta?
Te dai peste cap aşa pentru fiecare cântăreţ drogat care apare pe aici?
Aţi spus că vă duceţi dacă aranjez eu tot.
- Aţi spus că vă duceţi. - Ba nu, n-am spus niciodată asta.
E împotriva principiilor mele. Aşa ajungi să o dai în bară.
Dacă îi spui cuiva că o să faci ceva, sigur ajungi să-l dezamăgeşti.
Aşa ajungi să-ţi pierzi casa, familia, aşa îi faci pe copiii tăi să te urască.
Eşti o fată bună şi nici măcar nu te cunosc.
Dar nu vreau să te dezamăgesc şi pe tine.
Bine?
Pentru că după aceea nu ţi-ar mai tace gura, cicălitoare ce eşti.
Jimmy, dacă o s-o mai ţineţi tot aşa...
Mulţumesc că-ţi faci griji pentru mine...
mai mult decât pot să spun.
Ai grijă de tine.
Poţi să-l ajuţi.
- Doamne, Dumnezeule! - Pleacă şi e nefericit
şi îi pare rău pentru ce ţi-a făcut.
Iar tu eşti furios. Întotdeauna ai fost furios.
Cred că asta te-ar ajuta şi pe tine.
Şi cred că asta e ultima ta şansă,
pentru că imediat cum o să iasă de aici o să se drogheze din nou
- şi o să moară. - Să nu-mi mai pomeneşti despre asta.
Ai înţeles? Niciodată.
- Ce face Zola? - O să fie bine.
După ce Grey se duce până la ea să-i pună nişte copci.
O să vină înapoi la timp să intre cu tine în operaţie.
Iar face aşa!
Îi scade saturaţia de oxigen.
O intubez.
Dă-i 5 unităţi de midazolam şi 100 de succinilcolină.
- Ce s-a întâmplat? - Iar a intrat în stop cardiac.
Vezi ce se aude cu organele şi rezervă o sală de operaţii.
O aducem imediat după ce o intubez.
Am închis aici.
Ia să vedem. Mi-a scăpat ceva?
Nu văd nimic.
Era o întrebare retorică, drăguţă.
Ia să vedem ce e cu penisul acesta.
Dr Avery, îmi puteţi povesti mai multe
despre ce cazuri interesante aţi mai întâlnit?
Sunt fascinată de cazurile peniene.
Da, am observat deja acest lucru, azi dimineaţă.
Care e situaţia, dragule?
E posibil să aibă nevoie de o grefă de piele,
însă nu e nimic ireparabil.
Da, o să poată să şi-l bage într-un cuib de bărzăuni,
un muşuroi de furnici, în casa tarantulelor, cum i-o mai zice şi ăleia.
Da, am observat că bărbaţii au frecvent tendinţa să îşi bage penisurile
unde nu le e locul.
Aspiră dragă, haide.
Şi gata, drăguţă.
Asta a fost singura parte care doare.
De acum încolo n-o să mai simţi nimic.
Eşti aşa curajoasă. Sunt mândră de tine.
Pacienta mea intră în sala de operaţie.
- Când? - Chiar acum.
Trebuia să mai dureze cel puţin o oră.
Păi, mergi.
O s-o chem pe Jenna să stea cu ea.
Ţie asta nu-ţi aduce niţel aminte
de Ellis Grey... Să-mi las copilul când e la cusut
- şi eu să intru în operaţie? - Eşti o mamă bună, Mer.
Ascultă-mă pe mine. Eu am avut nişte părinţi îngrozitori.
Ştiu diferenţa.
Plus că nu o să fie singură. O să fie cu mine,
şi pe mine mă iubeşte mai mult decât pe proprii ei părinţi.
Nu-mi vine să cred că pot să fac asta.
Poţi s-o chemi pe Jenna?
Nu plânge, că începe şi ea să plângă.
Echipa de chirurgie nu a reuşit să salveze rinichiul surorii dumneavoastră
- aşa că vom... - Să sărim peste detalii.
O să aibă nevoie de un rinichi la un moment dat.
Corect?
Bine.
Ei bine, sunt aici.
Deschideţi trusa. Luaţi orice are nevoie.
Nu e nevoie să facem asta chiar acum.
O să continue cu dializa până găsim un donator.
Nu mai trebuie să fii doar piese de schimb pentru sora ta.
Ce mi-ar trebui mie ar fi:
un băiat...
o slujbă...
o croazieră în Caraibe...
şi aş vrea să învăţ să merg pe bicicletă,
pentru că nu am învăţat să fac asta când eram mică.
Mă puteam lovi
şi poate că Reese ar fi avut nevoie de o parte din mine.
Şi mi-ar plăcea grozav
să nu mai fiu doar piese de schimb pentru sora mea,
însă am de ales?
Pot să spun nu?
Da, poţi să spui nu. E viaţa ta.
Ar trebui să te urci pe bicicletă.
Să mergi în croazieră. Să-ţi găseşti un băiat.
Să dansezi în chiloţi.
Da, poţi să spui nu.
- Pot să spun nu. - Da, te simţi altfel, nu?
Pot să spun nu!
Poţi să spui nu!
Nu! Nu! Nu!
- Nu! - Nu! Nu! Nu!
Vai, dragule!
Sunt soţia lui. Eram plecată din oraş.
- Ce s-a întâmplat? - Are destul de multe înţepături
- în zona inghinală. Şi... - O, nu!
Nu se poate.
Şi-a băgat penisul în cuibul ăla de bărzăuni, nu-i aşa?
Ştiaţi de asta? Cum?
Am văzut cuibul la streaşină când am plecat.
Ştiam eu că trebuia să chem pe cineva să-l dea jos.
Aşadar... a mai făcut asta şi altădată?
Este o persoană căreia...
îi place puţină durere odată cu plăcerea.
Orice fel de înţepătură, nu contează.
Albină, furnică...
Sunt sigură că i-a fost ruşine.
De aceea i-a luat atât de mult să vină la spital.
Nici eu nu înţeleg.
Dar asta e doar un aspect al său.
Şi mai sunt 500 de alte lucruri la el...
care sunt mult mai interesante.
Nu-mi vine să cred.
Am ajuns.
- Ea ce face aici? - Ea face transplantul de ficat.
Eu fac transplantul de ficat.
Avea nevoie de două copci.
- Am lăsat-o cu Jenna, asistenta care... - Nu-mi pasă de Zola.
Îmi pasă de pacientă.
- Ia-o mai uşurel. - Are vreo contuzie?
- Nu, nu are nimic. - Dar tu?
Nu o să fii cumva preocupată de asta
şi de o mie de alte chestii în afară de pacienta mea şi ficatul ei.
Este pacienta mea,
şi mi-a fost pacientă înainte...
Ai terminat de citit articolul
despre transplanturi simultane cu bypass cardio-pulmonar?
Dr Bailey cunoaşte procedura.
Dr Bailey mă va asista la operaţia pacientei mele.
Îmi pare rău.
Ar fi trebuit să verific mai devreme.
Numărul de leucocite este ridicat.
Aş vrea să vă trec pe antibiotice.
De ce am nevoie de antibiotice?
Deoarece devierea este spre stânga?
Trebuie să mă consulţi
ca să afli ce cauzează creşterea.
Murphy...
Nu vreau să mă răsfăţaţi şi râzgâiaţi atât.
Nu te supăra. Pe tine te face să fii un doctor prost,
iar pe mine mă face un pacient şi mai bolnav.
Aşa că fă-ţi curaj, ridică-mi halatul şi fă-mi un consult ca la carte.
Da, domnule.
Pare... umflat.
Bun, şi ce îţi spune asta?
- Că e o potenţială acumulare de lichid. - Bun.
Ai verificat drenul?
Nu iese nimic.
Aşa, ce altceva?
Aveţi sensibilitate în zona epigastrică, număr de leucocite crescut
şi drenaj mic sau inexistent,
ceea ce înseamnă că aveţi...
- simptomele unei fistule pancreatice. - Bine.
Ceea ce înseamnă că am dureri foarte mari.
Iar acum va trebui să desfunzi drenul
cu un cateter Fogarty, ca să nu mai păţesc la fel!
Doamne!
Iată-l pe şeful Richard pe care îl cunosc şi iubesc!
O să înveţe să mă privească în ochi
şi să-mi explice ceea ce fac
astfel încât să înţeleg.
Iar atunci când pun o întrebare, o să-mi răspundă.
O să se prindă de ce pancreasul meu încă are nevoie de dren.
Aşadar...
să înţeleg că nu o să vii acasă la mine.
Amărâţii ăştia au nevoie de mine, Catherine.
Şi dacă şi eu am nevoie de tine?
Vino încoace.
Sunt al tău.
Sunt aici.
Te duci înapoi la trib?
După ce o iau pe Sofia. Tu ce faci?
Te vezi cu nu e prietena mea"?
Aşa aveam de gând,
dar mă duc să vorbesc cu sora deltaplanistei.
Până la urmă s-a decis să-i doneze rinichiul.
Numai bine.
Cum a decurs?
Primele analize arată că bine.
Am trimis-o la terapie intensivă coronariană, dacă vrei să...
Mi-ai furat operaţia asta.
Îmi pare rău.
Mi-aş fi dorit foarte mult să fac operaţia asta cu tine.
Am lucrat din greu ca să fac operaţia asta cu tine,
iar tu mi-ai furat-o. A fost foarte urât...
Meredith, erai nepregătită, nu erai concentrată pe asta
şi întârziaseşi.
Eu nu ţi-am furat operaţia.
Te-am protejat ca să nu faci operaţia asta.
Pentru că tu nu puteai s-o faci.
Eu ştiu că tu te consideri a fi darul divin în materie de medicină,
dar şi eu sunt la fel de competentă şi talentată în chirurgie ca şi tine.
Nu... nu eşti.
Îmi pare rău...
dar nu eşti.
Şi asta...
e în regulă.
Ai alte priorităţi acum.
Ţi-ai redus numărul de ore la clinică,
ai mai puţine ore în sala de operaţii.
Nu faci cercetare, şi înţeleg de ce.
O ai pe Zola şi pe micuţul Bailey...
şi vrei să fii o mamă bună.
Nu te cred.
Îmi spui că nu pot să fiu şi un chirurg bun şi mamă.
Bineînţeles că nu. Bailey este mamă şi ea...
Ea a fost grozavă azi în operaţie.
- Atunci ce vrei să spui? - Vreau să spun că...
Bailey nu o lasă niciodată mai moale.
Practic, locuieşte aici.
Callie la fel.
Ellis Grey nu a lăsat-o niciodată mai moale.
Şi ştiu că nu vrei să fii ca mama ta.
Ce vreau să spun...
este că...
tu şi cu mine am pornit-o pe acelaşi drum,
în acelaşi timp,
însă la un moment dat tu ai lăsat-o mai moale.
Ai încetinit.
Şi nu e ca şi cum nu aş fi de acord cu asta, pentru că sunt.
Ţi-ai ales ce ţi-ai dorit şi sunt nişte dorinţe normale.
Însă nu te preface că asta nu ţi-a afectat abilităţile.
Eşti... un foarte bun chirurg... Doar că...
Am ajuns în locuri diferite.
Şi asta...
e în regulă.
Erau uriaşi. De-abia puteai să-i ţii.
Şi se mişcau aşa.
Îi vezi pe cei de acolo?
Sunt cei mai buni 12 neurochirurgi din lume
- şi au nevoie de ceva de băut. - Am înţeles.
Vreau să mă mut înapoi la mine acasă.
Îmi pare rău să te dau afară,
dar nu vreau să mai am grijă de alţii.
Am avut grijă de tine un an.
Te-am ridicat de pe podeaua băii.
Ţi-am suportat abuzurile.
Însă nu mai eşti bolnavă.
Acum eşti o infidelă
şi ţi-ai făcut-o cu mâna ta. Aşa că...
Îmi pare rău, dar îmi vreau viaţa înapoi.
Mă vreau pe mine înapoi şi trebuie să se întâmple în seara asta,
altfel mi-e teamă că mă răzgândesc.
Aşadar...
O să rog un stagiar să-ţi împacheteze lucrurile
şi să ţi le aducă mâine la spital.
Poţi să stai la mine.
Uite ce e?
Poţi să-mi spui şi mie
ce am făcut? Ce am făcut împreună?
Pentru că e clar că s-a întâmplat ceva după bal,
şi orice o fi fost... Îmi pare rău, nu...
Doamne!
Nu-mi vine să cred că nu-ţi aminteşti.
Eram beată, iar tu eşti drăguţă...
Am stat împreună.
După ce te-am băgat în taxi,
am sunat să văd dacă tu şi Kepner aţi ajuns cu bine acasă.
Tu nu ai răspuns, aşa că am plecat să verific.
Şi bine am făcut,
pentru că zăceai pe podeaua holului.
Te-am ajutat să intri în casă...
iar tu ţineai morţiş să dai o petrecere.
Am făcut nişte sandvişuri grozave cu brânză la grătar
şi le-am mâncat uitându-ne la filme
cu dr Shepherd făcând operaţii de de malformaţie artero-venoasă spinală,
cum a fost şi cea de astăzi...
Şi în acel moment mi-ai spus să vin şi eu la operaţie.
Şi a fost prima oară când am simţit
că am găsit aici pe cineva care să mă înţeleagă.
Chiar nu îţi mai aminteşti nimic?
Îmi aduc aminte vag de brânză la grătar.
Să ne întoarcem atunci la partea în care mi-ai spus că sunt drăguţă.
Partea aceea?
Mă scuzaţi, dr Avery. Aveţi un minut?
Mă întâlnesc cu fiul meu, Edwards. A fost o zi lungă.
Mă gândesc că probabil
că am pornit pe picior greşit.
Nu picioarele erau problema, drăguţă.
- Ştiu cum vi s-a părut. - Sunt destul de sigură că nu ştii.
Nu, chiar ştiu.
Făceam una mică cu fiul dumneavoastră în sala de consultaţie.
Ceea ce va spune că nu am respect de sine.
Va spune că eu, ca o mare parte din generaţia mea,
nu înţeleg că locul în care alegem să facem sex
spune multe despre modul în care ne vedem pe noi înşine.
Şi că mare parte din munca depusă de dv în doborârea barierelor
puse femeilor, şi mai ales femeilor de culoare...
a fost irosită.
Am stat să aleg o bluză pe care s-o port astăzi...
pentru că ştiam că o să vă cunosc.
O cămaşă foarte respectabilă.
Întâlnirea cu mama lui Jackson însemna foarte mult pentru mine.
Ţin la el.
Iar acea bluză lipsă din sala de consultaţie...
e ca o glumă despre cei care fac sex în sălile de consultaţie.
Şi doar asta o să vă vină în minte
atunci când vă gândiţi la mine.
Dar am alte 500 de calităţi
mult mai interesante decât asta.
Mă gândeam şi la faptul
că nu ai pus un cateter
- înainte ca vezica unui om... - Bine.
Ca să fim corecţi, nu am primit toate informaţiile
- de care aveam nevoie pentru diagnostic. - Când nu eşti sigură,
presupui că şi le-au pus undeva inimaginabil
şi treci mai departe.
Bună! Eu tocmai voiam să plec.
Unde te grăbeşti aşa? Fac eu cinste.
Aşadar...
Somn uşor!
Dar dacă ai şi altele pe cap?
Dacă nu poţi să fii implicat total?
Nu mai e nimic de făcut?
Poate trebuie doar să găseşti o altă cale.
Bună! Ce face Zola?
Karev m-a pus la curent. Mi-a spus că a fost o fetiţă curajoasă.
Nu am mai ţinut ceaiul prinţesei.
Credeam că se ocupă Callie de asta.
Callie s-a mutat de la noi
şi ea trebuia să cumpere de mâncare.
Aşa că acum nu avem nimic de mâncare.
Zola are două copci la cap,
a mâncat cereale la cină şi toată casa e vraişte
pentru că n-am putut să-l adorm pe ăla mic.
Şi n-am mai ţinut ceaiul prinţesei.
De ce ţipi la mine? Am avut o operaţie importantă.
Şi eu la fel!
Dar tu nu ai răspuns la telefon.
Zola şi-a spart capul şi tu n-ai răspuns la telefon.
Aşa că a trebuit să stau eu cu ea,
adică n-am mai apucat să-mi fac operaţia...
Un transplant simultan de inimă şi ficat. Sunt extrem de rare
şi am avut ocazia asta, dar am ratat-o.
- Îmi pare rău, dar nu e vina mea. - Ba e vina ta
- pentru că nu ai răspuns la telefon! - Eram în operaţie.
Nu trebuia să aleg între a fi o mamă bună şi un chirurg bun.
Nu ţi-am cerut niciodată asta.
Niciodată nu ţi-am cerut aşa ceva.
Iată ce e înfiorător....
şi dacă nu poţi să te dedici sută la sută?
Poate că trebuie să te întorci de unde ai pornit...
şi s-o iei de la capăt.
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro