LA PARADISUL FEMEILOR SEZONUL 2 EPISODUL 3
Traducerea şi adaptarea: Ginaeugenia şi BlackAmber
Mamă! E aproape la fel de frumoasă ca tine!
Dar vezi? Vine la noi doar în lenjerie.
Trebuie să-i luăm o garderobă.
Atunci o s-o ducem la raionul de confecţii pentru femei?
Ce idee splendidă!
Ea merită tot ce e mai bun.
Şi am încredere că, în pofida plecării domnişoarei Audrey,
raionul ei va rămâne bijuteria coroanei.
Nu crezi şi tu, Denise?
Da, doamnă. Aşa sper.
Eşti o anomalie, Clara.
Nu bârfeşti şi nici nu te minunezi ca majoritatea sexului tău.
E nevoie de mai mult de o jucărie ca să-mi pierd cumpătul, domnule.
A mai fost vreodată un copil atât de adorat?
A mai fost vreodată un copil atât de răsfăţat?
O întreagă garderobă în miniatură comandată la raionul confecţii femei?
Ce farsă!
Trebuie să-ţi revizuieşti părerile dacă vrei să soliciţi postul drei Audrey.
Având în vedere că părinţii Florei sunt proprietarii magazinului.
Cine a spus că voi solicita ceva?
Walter. Ne-a propus să facem nişte pariuri.
Şase la unu pentru tine, patru la unu pentru Denise.
- Au pariat pe noi? - Am fost scandalizat când am auzit.
Cui îi pasă?!
Eu vreau să ştiu cum rămâne cu ieşirea anuală a personalului.
Am ratat-o pe cea de anul trecut când dl Moray era plecat,
deci anul acesta suntem îndreptăţiţi la o plăcere dublă.
Cum poţi să faci asta?
Parcă te-ai născut năduşind tot felul de prostii.
Am auzit că figurile de ceară vor fi un an întreg.
Sunt înnebunită să văd figurile de ceară!
Ar putea pune zece guinee pe barul de la Trei coroane şi aş fi fericită.
Şi, din întâmplare, cred că am o mică idee privind planurile lui Moray.
Music Hall!
Anul trecut, personalul a fost nevoit să renunţe la ieşirea anuală.
Anul acesta, o să-i compensăm pentru asta.
Eşti sigur că la Music Hall este alegerea potrivită?
Doar o săptămână, Dudley. Am fi nebuni dacă l-am pierde.
Vreau să spun că tonul s-ar putea să fie nepotrivit.
Dudley, personalul este servit zilnic de o femeie care nu poate
să pună budinca o pe farfurie fără să facă o aluzie nepotrivită.
După viaţa cu Myrtle, am dubii că vreunul dintre noi
mai are sensibilităţi care pot fi ofensate.
N-ai îndrăzni să sugerezi asta dacă dra Audrey ar mai fi aici!
Dar nu este, Dudley! Nu este.
Să închidem mai devreme pentru ieşirea anuală a personalului?
Nici discuţie!
Cu profiturile astea mici, sunt surprins că îndrăzneşti să propui asta.
Cu tot respectul, profiturile sunt în creştere.
Şi întâlnirea anuală nu este o simplă favoare.
Fiecare membru al personalului nostru este un capital.
Instruirea şi educarea lor a necesitat timp şi bătaie de cap.
Dacă ne părăsesc,
nu pierdem doar un coleg, ci şi investiţia pe care am făcut-o în el.
Nu putem concura cu salariile oferite de industrie, aşa că
trebuie să abordăm alte moduri ca să-i facem să se angajeze la noi.
- "Trebuie"? - Asta am făcut mereu...
Pe naiba, omule!
Vorbeşti despre "noi" ca şi cum ai face parte din casa regală!
Nu există niciun "noi". Existăm doar eu şi soţia mea.
Şi tu, angajatul nostru.
Şi vodevilul, Moray! Este groaznic de vulgar, ştii şi tu.
Cum merge căutarea unei noi şefe la confecţii femei?
Am primit deja mai multe cereri.
Procesul ăsta trebuie să fie atât de formal?
Nu putem pur şi simplu să numim una din fetele de la raion?
Clara, de exemplu.
Dragul meu, nu putem promova pur şi simplu fiecare femeie
care îţi atrage privirea. Magazinul va fi condus numai de brunete obraznice!
Şi s-ar putea crede că degetele arse atât de recent
te ustură încă.
În plus, dacă cineva a dovedit
că merită o promovare, cu siguranţă este Denise.
Am anunţat deja postul în ziare, deci trebuie să urmăm protocolul.
Pot sugera ca primul interviu să aibă loc la sfârşitul săptămânii?
Chiar te rog. Să se vadă că este un proces echitabil.
Şi cel mai bun să câştige.
Domnilor...
Am senzaţia neliniştitoare că sunt prins în mijlocul unui război,
ale cărui cauze şi obiective pot doar să le ghicesc.
Eu cred, Dudley, că asta este definiţia pentru carne de tun.
Îmi pare rău, doamnă.
Doar membrii personalului pot să rearanjeze produsele.
Dar dacă pot să vă ajuta cu ceva...?
Repede! Du-te după ea!
Vezi dacă nu ia o cerere de angajare de la birou.
Clara...
Nu. Ştiu ce ai de gând să spui.
Mai bine una dintre noi, nu contează care, decât una ca ea?
Ei bine, mi-e teamă că dacă ar trebui să aleg între tine
şi o oaie bătrână care miroase urât
şi cu gura strânsă ca fundul unei pisici, aş alege-o pe ea.
Pentru că nu pot suporta să fii din nou aleasă în locul meu.
Şi dacă tu crezi că te-ai simţi altfel,
ar trebui să începi să te cunoşti mai bine.
Denise? Tocmai am văzut o gaiţă în stradă, zburând spre râu.
O să iau acum o pauză, cât timp este linişte.
De când o preocupă pe Denise păsările?
Să nu juri strâmb!
A existat vreodată ceva mai insuportabil ca dragostea adevărată?
Denise...
Uneori, cred că atunci când voi muri, acesta va fi raiul.
Eu, mergând pe jos spre acest pod, tu, stând aici şi aşteptând.
Ai tendinţa să devii sentimentală. Am observat de multe ori.
Şi ce altceva ai mai observat?
Că încă nu ai depus o cerere pentru postul de şef la confecţii femei.
Nu am avut încă timp.
Să nu depui.
Între Katherine şi soţul ei sunt probleme.
El o favorizează pe Clara pentru postul acesta.
Şi pentru că el o favorizează pe Clara, Katherine luptă pentru tine.
Amândouă sunteţi nişte pioni în jocul lor. Nu sunteţi în siguranţă.
Vrei să vorbeşti cu Clara? Vrei să-i spui să nu solicite postul?
N-o iubesc pe Clara!
Denise, ai spus şi tu, trebuie să fim atenţi.
Toate eforturile noastre sunt îndreptate spre recâştigarea Paradisului femeilor.
Dacă dra Audrey nu ar fi plecat...
lucrurile ar fi fost diferite...
Dar acum nu mai pot să potolesc această foame care s-a trezit în mine.
Am o dorinţă mistuitoare, John! Ard să preiau postul ei.
Gândul că trebuie să stau deoparte, că nu pot nici măcar să încerc...
N-ai dorit niciodată ceva cu atâta disperare, încât să nu mai poţi
să te gândeşti la nimic altceva?
Da! Pe tine.
Scumpa mea, într-adevăr, este atât de greu să aştepţi,
când într-un an, poate câteva luni, Paradisul femeilor va fi al nostru?
Nu doar raionul de confecţii femei, totul.
Spune-mi din nou aşa. Asta o să ajute să rezist.
Scumpa mea.
Ai venit tocmai de la Paris, aşa că trebuie să te învăţ engleza.
În acest caz, trebuie să ţi-o îmbunătăţeşti pe a ta.
Păpuşa nu a venit, ci a fost adusă.
Da, papa.
- Unde este Parisul, Flora? - În Franţa.
Şi unde este Franţa?
Peste mare.
Care mare?
Atlantic...
Confunzi Franţa cu America.
Poate că e de înţeles, cu toate revoluţiile astea.
Cine a descoperit America?
- Cristofor Columb. - Când?
Cu mult timp în urmă.
Da, trebuia să mă gândesc şi eu.
Cu foarte mult timp în urmă.
- 1066? - Cerule!
Cum te aştepţi să-şi amintească ceva când te uiţi aşa la ea?
Sunt sigură că dacă tatăl tău s-ar fi uitat aşa la mine la altar,
aş fi uitat şi cum mă cheamă.
Noapte bună, draga mea.
Noapte bună, mamă. Noapte bună, tată.
Ignoranţa ei este deplorabilă.
E târziu. Este obosită.
Şi ai fost atât de aspru.
Din cauza spatelui?
Te deranjează?
Aş putea să-i las să plece pe servitori, să mă ocup eu de tine.
Nu rănile mele mă irită, Katherine.
Astăzi, la Paradisul femeilor, cum ai îndrăznit să vorbeşti cu mine aşa?
Eu te-am jignit?!
Am avut o înţelegere.
Poţi să-l cerţi pe Moray dacă trebuie, dar nu vei încerca să-l zdrobeşti
şi nu-ţi vei etala indiscreţiile în ochii lumii.
Ţi-ai imaginat că voi fi marioneta ta?!
Crezi că eu nu-ţi văd urzelile şi manevrele?
Cum nu scapi din ochi o anume persoană?
Ţi-am spus, el nu este nimic pentru mine.
Dar nu pe Moray îl urmăreşti.
Pe Denise.
Şi nu iubirea te atrage să faci asta, ci ceva mai nociv.
Vrei s-o pedepseşti.
De ce?
Pentru că el a ales-o pe ea şi nu pe tine?
Te uiţi la ea aşa cum o pisică pândeşte o pasăre,
sperând că vei găsi momentul favorabil
să te năpusteşti. Şi, în acelaşi timp,
lucrezi pentru avansarea ei,
pentru că, cu cât mai sus va ajunge, cu atât mai grea va fi căderea.
Eşti ridicol!
Oricare ar fi motivul pentru promovarea intereselor lui Denise, îţi promit,
dacă vei încerca vreodată să mă umileşti în faţa altor bărbaţi...
Nu trebuie să fac niciun efort în sensul ăsta.
Tu faci singur asta, şi încă atât de bine.
Îmi pare rău.
Am obosit.
Mă gândeam la Flora.
Ignoranţa ei mă îngrozeşte.
Intenţionez să angajez o guvernantă.
Mansarda va fi transformată într-o clasă.
Şi să terminăm cu lenevia şi indulgenţa.
Cu cumpărăturile şi păpuşile.
Fără ieşirea anuală a personalului?!
Domnul Weston consideră că în actualul climat...
Actualul climat, pe naiba!
Cât crede că o să mai suport să fiu tratată aşa?
O singură zi pe an să-mi ocup locul în lume şi să mă bucur
de timpul meu liber ca o doamnă!
Am un şal pe care aveam de gând să-l port!
Ce trebuia să facem, domnule Dudley?
La Music Hall? Asta era?
Nu pot să spun.
Moray ne-ar fi dus la Music Hall,
şi ticălosul ăla mizerabil i-a interzis!
Jur că-l voi face să plătească pentru asta.
O să-i tai inima felii şi o s-o servesc pe un platou!
Aminteşte-mi să încep să mănânc la Trei coroane!
Denise, m-am gândit la cererea ta pentru postul drei Audrey...
Mi-a trecut prin cap că singurul pe care ea îl avea şi tu nu...
- Este un motto. - Sam, m-am decis să nu fac cerere.
Nu faci cerere?!
Dacă cineva a fost născut să poarte pantofii drei Audrey, tu eşti!
Vei provoca haos în cotele pariului lui Walter.
Va trebui s-o mute pe Myrtle de la 500 la 499!
500?! 500 la un afurisit de unu?
Mi-am stors creierii gândindu-mă de ce ai ales să nu soliciţi
postul de şefă la confecţii femei.
Şi nu mă pot gândi decât la un singur lucru.
Ai probleme?
Pentru că dacă ai, trebuie să-l faci să fie alături de tine, Denise.
Să se ţină de promisiune! Vorbesc eu cu el dacă tu nu poţi...
Nu! Clara. Nu, nu e asta.
E complicat, dar nu e asta.
Bine. Te-aş întreba, dar n-o să-mi spui. Nu-i aşa?
Eu n-o să schimb nimic, să ştii,
dacă primesc postul. Niciun singur lucru.
Dar putem face atât de multe lucruri aici!
Ar putea fi un departament ca niciun altul.
Un magazin cum n-a mai existat.
Nici măcar un magazin, ar putea fi o... o fantezie.
Nu este viaţă, Denise, este muncă, numai muncă.
Cum au primit vestea?
Cele mai multe dintre ele cu dezamăgire. Myrtle, cu violenţă.
Weston!
Le pedepseşte prin mine.
Nu. Vă pedepseşte pe dv prin ele.
El este un om care vede unde sunt locurile sensibile
şi loveşte în consecinţă.
Îmi pare rău că vă întrerup, domnule Moray,
puteţi să-mi acordaţi câteva minute?
Eu voi fi în birou.
Denise.
Spune-mi din nou cum va fi când Paradisul femeilor va fi al nostru!
Spune-mi din nou de ce trebuie să stau deoparte.
Ce s-a întâmplat?
Clara este...
prietena mea.
Dar pentru ea, postul de şefă la confecţii femei este doar o slujbă.
Pentru mine, ar fi o şansă să cresc, să respir, să trăiesc!
Şi...
asta...
va...
merita.
Jucăm pe mize mai mari.
Trebuie să faci abstracţie de motivaţiile minore.
Motivaţiile minore?
Este doar un singur raion.
În plus, poate că această avansare nu ar fi în interesul nostru.
Dacă, după cum ştii şi tu, Katherine nu acceptă situaţia,
aşa cum pretinde, orice eşec de-al tău
nu ar face decât să-i dea muniţie pe care ar folosi-o împotriva noastră.
Îţi imaginezi că voi da greş!
Toată lumea face greşeli! Doar aşa învăţăm! Din greşeli.
Cei mai mulţi le facem în particular. Tu nu ai avea acest lux.
Eşti prea vizibilă, prea cunoscută.
Asocierea ta cu mine este un secret public.
Ai fi examinată şi judecată chiar din momentul
în care ai prelua acest rol.
Eşec, greşeli...
Nu mă crezi capabilă să-i iau locul domnişoarei Audrey?!
Cred că eşti mica mea campioană, dar acesta este un pas mare.
Nu vorbi cu mine ca şi cum aş fi un copil!
Denise, am primit cereri nu numai din oraş,
ci şi din afară. N-am cunoscut o concurenţă mai acerbă!
Ştii că mă uimeşti
cu ideile tale uimitoare.
Dar ca să fii şefă la confecţii femei este nevoie de mai mult decât de idei.
Te-ai implicat într-o luptă pe care este posibil s-o fi pierdut oricum.
Este chiar un sacrificiu?
Este, pentru mine!
Aş dori să fac o cerere
pentru postul de şefă la raionul de confecţii pentru femei.
Denise! Credeam că te-ai răzgândit.
Şi m-am răzgândit încă o dată.
După cum ştiţi, avem toată săptămâna
ca să preluăm cererile pentru postul vacant al drei Audrey.
Ar trebui s-o luaţi ca pe un compliment personal
că atât de multe candidate talentate şi extrem de experimentate
au solicitat să vi se alăture.
Toate cererile sunt verificate şi acum elaborăm o listă scurtă.
Candidatele selectate vor fi invitate la sediu pentru interviu. Mulţumesc.
Ăştia doi au rămas cu gâtul înţepenit străduindu-se să nu se uite unul la altul.
Haideţi, băieţi, veniţi cu pariurile.
Walter!
Ţii un registru cu cotele
pentru cea care va fi numită şefă la confecţii femei.
Aş dori să pun şi eu un pariu.
Zece şilingi. Pe Myrtle.
Arthur, te întrebi de ce am ales să arunc zece şilingi.
Myrtle nici măcar nu a solicitat postul.
Singurul motiv pentru care Walter a pus pariu pe ea este că s-a gândit
că-i va face pe toţi să râdă când vor auzi cine preia de la dra Audrey.
Cum crezi că se simte cineva când ajunge subiect de glumă?
Dar dacă a fost gest intenţionat?
Zece şilingi care spun că a considerat-o pe Myrtle egala oricui şi a tuturor.
Ar face-o să se simtă mai bine.
Dar numai în cazul în care află.
Deci, cum putem progresa?
Când toate cererile sunt citite, fiecare dintre dv să noteze
numele celei sau celor care simţiţi că merită un interviu.
Avem o listă scurtă de patru persoane.
Dacă am terminat, trebuie s-o văd pe Flora.
Cum aţi dori să răspund candidatelor
care nu au fost atât de norocoase să intre pe lista scurtă?
Le mulţumim pentru interesul lor.
Spune-le că vom fi fericiţi să le avem în vedere pentru posturile viitoare.
Domnule Franks,
de ce, ori de câte ori te văd,
am impresia că eşti cu ochii pe mine?
V-am spus, m-am antrenat să-i cunosc pe oameni.
Să ştiu când un bărbat are valoare.
Să ştiu atunci când valul istoriei se schimbă
şi înclină spre un nou favorit.
Să mă fac util unui astfel de om
ar fi un privilegiu foarte mare.
Mamă! Uită-te!
Scuză-mă.
Arată minunat. Amândouă, de fapt.
Îmi cer scuze, doamnă Weston.
Arthur!
Dna Weston a ameţit. Du astea, te rog, Clarei şi Denisei.
Da, domnule.
Haideţi, luaţi-mă de braţ.
Dnă Weston, nu vreau să-mi impun
prezenţa, dar nu pot să vă văd într-o astfel de suferinţă
şi să nu vă întreb dacă nu aş putea să vă ajut.
Eşti tată, nu-i aşa?
Am doi copii.
Când m-am căsătorit nu mă aşteptam...
Flora este...
soţul meu o consideră teribil de ignorantă.
Şi poate că este.
Dar nu vreau s-o exilez într-o clasă, cu lecţii
şi meditatori şi fără dragoste.
Nu vreau s-o pierd.
Eu nu mi-aş face griji pentru că copiii mei sunt crescuţi în ignoranţă.
Dar de ce trebuie să fie într-o clasă?
De ce nu o învăţaţi dv?
Sunteţi o femeie realizată
şi aţi avut privilegiul unor călătorii care v-au dezvoltat mintea.
Sunt atât de superficială, nu-mi amintesc aproape nimic.
Cu atât mai bine.
Puteţi s-o învăţaţi pe Flora şi pe dv, în acelaşi timp.
Nu pot vedea cum copiii noştri pot să dobândească
dragoste de învăţare dacă nu le demonstrăm asta.
Şi urmezi propriul precept?
În fiecare zi deschid dicţionarul la întâmplare, aleg un cuvânt
şi îl memorez.
Indiferent dacă sunt termeni medicali şi arbuşti.
Câtă sete de cunoaştere. Mă faci să-mi fie ruşine.
Într-o zi, când eram tineri, Moray a folosit un cuvânt pe care nu l-am înţeles.
Mi-am dat seama că dacă nu încerc să ţin pasul cu dorinţa lui de progres,
atunci el va ajunge atât de departe, încât n-o să-l mai prind din urmă.
Nu am vrut să-l pierd.
Nu trebuie să vă simţiţi singură în eforturile dv.
Dacă puteţi s-o lăsaţi pe Flora să vină aici,
atunci Paradisul femeilor poate fi o educaţie în sine.
Şi cred că a venit timpul să mă asiste cineva mai tânăr.
Sam!
- Ai reuşit să ajungi în finală! - Şi Clara. Şi alte două.
Inclusiv cea cu gura ca fundul unei pisici.
Văd că rafinamentul lui Myrtle ne-a molipsit pe toţi!
- Când au loc interviurile? - Mâine.
Sam, ce-ai vrut să spui când ai spus
că singurul lucru pe care dra Audrey îl avea şi eu nu este un motto?
Nu doar dra Audrey.
Fiecare şef de departament din magazin are o maximă proprie.
Domnişoara Audrey spunea că ei i-a venit ideea într-o noapte.
Domnul Edwards de la Sticlărie spune aşa:
"O pată pe cristal este o insultă la adresa raionului".
Iar Walter...
- "Văd ce faci". - Văd ce faci.
Nu poţi fără un motto, Denise.
Îmi permit să-ţi ofer câteva posibilităţi.
"Fete. Fete. Fete. Fete. Fete".
Îmi place cuvântul. Îmi place modul în care îl spui.
Poate cu o tentă mai personală.
"Când ziua se termină, terminăm şi noi".
În caz de inactivitate.
"În Peebles avem o vorbă".
Partea genială este că îl poţi folosi deopotrivă la personal şi la clienţi.
Deoarece nimeni nu are nicio idee despre ce se spune în Peebles,
poţi să adaugi ce vrei tu.
Propriile gânduri, livrate cu toate autoritatea unui proverb.
"În Peebles avem o vorbă".
Myrtle, oare nu i-am putea aranja în particular?
Sam nu are nicio noţiune privind decolteul în acest sezon.
Poftim.
Felicitări, Denise!
- Mulţumesc, Arthur. - Deşi dl Jonas n-o să fie mulţumit.
N-aţi auzit? Toată lumea vorbeşte despre asta.
A pus zece şilingi pe Myrtle că va obţine slujba.
Cotă de 500 la 1.
Aceasta?
- Olandeză. - Aceasta?
Spaniolă.
Acolo deasupra?
Italiană! Seamănă cu spaniola, dar cu multe euri.
Flora, eşti o minune.
Într-o singură dimineaţă ai reuşit să identifici toate limbile europene
şi câteva mai îndepărtate.
Lăzile din Japonia sunt deosebit de preţioase pentru noi în acest moment.
- Care crezi că e motivul? - Articolele japoneze sunt căutate.
- Aşa este. - Există o criză?
Ne temem că da. Şi de ce oare?
A fost un mare dezastru.
Flota lor s-a scufundat pe o furtună,
iar acum nu pot livra marfa produsă.
Ar fi trebuit să fie o furtună puternică.
Dar ai dreptate să te gândeşti la dezastru.
- Doar că ăsta a fost provocat de om. - Un război!
Se pregăteşte un război care distruge comerţul, ca şi vieţile.
Prin deducţie logică, ai ajuns să pricepi afaceri mondiale.
Eşti obosită?
Vreau să cunoşti câteva persoane.
Patru metri de batist la 3,6 şilingi fac 15 şilingi şi nouă penny.
Şi cu rejansa, să spunem 16 şilingi.
- Deci rejansa costă? - Trei penny?
Doamnelor şi domnilor, noua mea asistentă, dră Flora Weston!
Cum o faci atât de repede?
Sam cunoaşte tabla înmulţirii ca nimeni altul.
Nu-i uşor. Tabla cu şapte, de exemplu, e însuşi diavolul.
Trebuie s-o ţii minte cu ajutorul trucurilor.
Cea cu nouă, pe de altă parte... La nouă există un tipar.
- Bouton! - Da!
- Gant! - Foarte bine!
Parapluie.
Parapluie. Deoarece pluie înseamnă ploaie.
Am învăţat atât de multe astăzi, nu ştiu cum vor încăpea în capul meu.
E mai mult loc acolo decât crezi.
Unele vor ieşi, dar cele mai multe vor găsi un loc în care să se aşeze.
Domnişoară Flora.
- Ce înseamnă nociv? - E un alt fel de a spune dăunător.
Nu ştiu ce-au spus oamenii despre mâncarea lui Myrtle,
dar te asigur că prăjitura ei este excelentă.
Dăunător? De ce-ar dori mama să-i facă rău lui Denise?
Papa spune că de aceea o urmăreşte mama tot timpul,
dar cred că n-a înţeles bine.
Cred că mama o priveşte pentru că e foarte frumoasă.
- Copila a auzit ceva. - E un copil.
Nu poate fi sigură de sens, nici noi.
Indiferent, e clar că dna Weston îi poartă pică Denisei.
Totuşi o susţine în postul de şefă a raionului de confecţii.
Există un paradox aici care îmi zdruncină nervii.
Nu sunt duşmanul doamnei Weston, dar Denise este prietena mea.
Ţin la ea, iar acum mă tem pentru ea.
- Crezi că eu nu mă tem? - Eu am văzut-o în absenţa ta...
Singură, expusă bârfelor şi zvonurilor,
a speculaţiilor bârfitorilor,
fără omul pe care îl iubeşte,
fără să-şi poată împărtăşi sentimentele nimănui.
Să fie privită şi arătată cu degetul şi vorbită pe la spate.
A ţinut capul sus şi şi-a făcut treaba cu pricepere şi graţie,
deşi numai forţa voinţei o făcea să fie stăpână pe ea uneori.
N-am respectat pe nimeni mai mult. Nici măcar pe tine, Moray.
Denise este curajoasă şi ingenioasă, dar nu este invulnerabilă.
Ai convins-o odată să se retragă.
N-ai putea s-o faci din nou?
Mă tem că Denise şi-a pus în minte să nu mă mai asculte.
Trebuie s-o convingi.
Sunt ruşinos de ignorantă
şi n-o mai pot tolera.
Sunt decisă să mă autoeduc.
Văd că sunt alegeri în Franţa.
Vă interesează politica, mademoiselle?
Nu? Atunci poate vrei să ştii
că Prinţul de Wales vânează în Scoţia,
iar Camera Comunelor dezbate chestiunea japoneză.
De ce crezi tu că e aşa şi de ce crezi că dezbat?
Cred că are legătură cu apropierea războiului în Japonia.
Şi ce ştii tu despre războiul iminent din Japonia?
Distruge comerţul, papa.
Cred că de aceea vrea guvernul să dezbată chestiunea.
Şi eu care te credeam cap-sec.
Flora, se pare că te-am judecat greşit.
Acum am tot felul de lucruri în cap.
Dar dl Dudley spune că mai e loc pentru multe.
- Domnul Dudley! - Am avut o zi grozavă, papa.
Sunt bucuroasă că aparţinem Paradisului.
Nu noi aparţinem Paradisului, Paradisul ne aparţine nouă.
Vrea să spună că acolo se simte ca acasă.
Fiica mea, acasă într-un magazin?
Flora, fugi în camera ta.
Martha te aşteaptă să te pregătească de culcare.
Noapte bună, mama.
Credeam că m-am exprimat foarte clar.
Paradisul nu este terenul ei de joacă.
Dar uite câte a învăţat.
Nu vreau ca fiica mea să miroase ca în magazinul ăla
de parcă ar fi odraslă de negustor!
Poate că aveai dreptate.
O guvernantă, un tutore... totul pare inutil.
Poate ar trebui s-o trimit la şcoală.
N-o voi permite! Mă auzi? Nu voi permite!
Îndrăzneşti să-mi dictezi mie?!
Te-am avertizat. Ţi-am spus să nu abuzezi de galanteria mea.
Dacă vrei să ne duelăm, aminteşte-ţi că te-ai măritat cu un soldat.
- Ne vom înfrunta direct! - Şi totuşi porţi cicatrici pe spate.
Ieşi. Ieşi!
Ai emoţii pentru interviul de mâine?
Eu aş avea dacă aş fi în locul tău. N-aş închide un ochi.
Lasă-mă să ghicesc.
Ai văzut o privighetoare în drum spre Trei coroane?
Sau era o cinteză în biroul domnului Moray?
Nu voi sta mult.
Dacă ăştia doi se înţeleg din nou, mai bine aş renunţa.
Şi credeam că de data asta am o şansă.
Dl Moray nu-i dă postul lui Denise doar pentru că o place.
- El nu-i aşa. - Arthur are dreptate.
Dacă era atât de fraier din iubire, n-ar fi construit Paradisul femeilor.
Dacă n-ar fi fost, nu l-ar fi pierdut.
- Denise! - De ce ai dorit să mă vezi?
Când m-am întors de la Paris mi-ai spus...
Katherine e prea calmă, prea drăguţă. Că îţi este teamă de ea.
Aveai dreptate. Îţi vrea răul.
Dacă tu primeşti acest post...
Postul pentru care nu mă consideri capabilă sau pregătită?
Dacă vei fi şefă la confecţii femei, vei fi la vedere. Expusă.
Şi orice planuri ar avea Katherine, nu voi putea să te apăr.
Te temi că planurile tale vor avea de suferit din cauza mea?
Nu, mă tem că tu vei suferi!
Nu mi-am dat seama până nu mi-a spus Dudley
cât de vulnerabilă şi neprotejată te-a lăsat plecarea mea.
Pentru nimic în lume n-aş permite să se întâmple din nou.
Te rog, Denise...
lasă-mă să te apăr. Te rog, retrage-te.
Când erai de vârsta mea ai construit Paradisul femeilor.
Da, dar tu nu eşti ca mine.
- Tu eşti tu însăţi. - Mica ta campioană.
- Da! - Dar nu egala ta?
Tu eşti altfel.
Când eram de vârsta ta am construit Paradisul.
Dar nu doar pentru că aveam idei,
ci pentru că m-am dus şi am cerşit, şi am împrumutat,
şi mi-am forţat drumul ca să transform ideile în realitate.
Aşa ceva nu văd la tine.
Dacă aş intra într-o bancă să cer sprijin financiar,
s-ar presupune că am venit să mă angajez femeie de serviciu
sau poate să mă vând pe mine.
Nici nu ştiu dacă unei femei i s-ar permite să intre pe uşă.
Pentru mine e altfel, dar nu pentru că eu sunt altfel,
ci pentru că aşa mă tratează lumea!
Nu înţelegi?
N-aş vrea să devii o altă versiune a mea.
- A ceea ce sunt. - John...
Aici suntem diferiţi.
Denise!
El nu înţelege.
Nu vede că sunt ca el în orice privinţă.
Că limitele posibilelor mele realizări nu sunt în mine,
ci în afară.
Îmi pare rău.
E târziu, nu trebuie să asculţi poveştile mele triste.
Aş asculta orice ai avea să-mi spui.
Îmi doresc doar să-i arăt ceea ce pot să fac.
Puneţi patru scaune pe holul din faţa biroului dlui Moray.
Doamnă Weston, aţi venit mai devreme.
- Interviurile trebuie să înceapă... - Voiam să vorbesc cu tine.
Este cea mai nefericită întâmplare.
Păpuşa Florei. Se pare că a avut un defect... de fabricaţie.
Îmi pare rău să aud. O vom înlocui.
Dacă îmi aduceţi păpuşa stricată.
Nu!
S-a dus. E vina mea.
N-am vrut s-o vadă Flora şi să se supere.
I-am spus că o vom înlocui cu alta la fel
şi va fi ca şi când nu s-a întâmplat nimic.
Doamnă Weston, s-a întâmplat ceva? V-a supărat ceva?
Îţi mulţumesc pentru că ai avut grijă de Flora. Nu voi uita.
Domnule, îmi acordaţi o clipă?
Mă chinuie cumplit capul în dimineaţa asta.
Noaptea trecută e cam în ceaţă.
Nu-mi amintesc ce-am băut,
doar că am băut prea mult.
În sănătatea ta.
Cu ce-ţi pot fi de folos?
Speram să fie invers. Să vă fiu eu de folos.
N-am ştiut că am nevoie de ajutor.
Nu. E foarte posibil să nu aveţi.
Trebuie să înţelegeţi că Paradisul e mai mult decât o clădire.
E format din oameni, un trib al cărui lider este Moray.
Sunt slabi, creduli, loiali dincolo de limită.
Ei nu înţeleg că Moray este trecutul,
doar că el a fost bun cu ei, regele lor de drept.
Orice acţiune împotriva lui măreşte loialitatea lor.
E posibil, mai mult decât posibil ca în loialitatea lor prost gândită
să se întoarcă împotriva acelora pe care îi cred uzurpatori.
S-ar întoarce împotriva lor în acelaşi timp.
I-aş da afară pe toţi.
Şi ce s-ar întâmpla atunci cu Paradisul femeilor?
Găina cu ouă de aur.
Nu voi tolera răzvrătirea.
V-am spus, sunt oameni simpli, creduli.
E nevoie doar ca ei să-şi transfere loialitatea.
Toate murmurele şi cârcotelile lor din prezent
se învârt în jurul ieşirii interzise la varieteu.
Dacă aţi găsi o cale s-o refaceţi...
Din experienţa mea, anularea unui ordin
nu este altceva decât dovadă de slăbiciune.
Cred că există altă modalitate.
Astăzi prezidaţi interviurile
pentru şefa raionului de confecţii pentru femei.
Dacă o clientă şi-ar dori o rochie care credeţi că nu i se potriveşte...
- Ce-aţi spune? - Depinde de preţul rochiei.
Înainte să-mi dau cu părerea asupra chestiunii,
aş căuta sfatul cuiva cu experienţă mai mare.
Cred că există adevăruri pe care o femeie nu vrea să le audă.
I-aş spune adevărul.
Nu vreau să fie clientă doar astăzi.
Ci mâine şi mulţi ani de acum încolo.
Pentru asta este necesar să existe încredere între noi.
În principiu, trebuie să ai încredere în propria abilitate.
Dacă vi s-ar acorda această avansare, ce aţi schimba?
Orice mi se spune.
- Cerule! De unde să încep? - N-aş schimba nimic.
Dacă a fost bine pentru dra Audrey, e bine şi pentru mine.
Aş schimba orice simt că trebuie schimbat.
Vrei să dai câteva detalii?
Nu.
Dv vă alegeţi cu ideile mele, iar eu rămân fără avansare.
Se pare că pui mare preţ pe ideile tale, dră Lovett.
Nu doar pe idei, ci pe abilitatea mea de a le aduce la realitate.
Dră Lovett, o ultimă întrebare.
Să spunem că, din raţiuni spirituale,
ai vrut să duci personalul la varieteu.
Şi să spunem că, din raţiuni pe care nu le menţionăm, ai fost refuzată.
Ce-ai face?
Dacă n-aş putea să duc angajaţii la varieteu,
cred că aş căuta să aduc varieteul la ei.
Şi dacă ţi s-ar spune că există consideraţii de ordin financiar
privind participarea, că nu există buget
pentru finanţarea unui spectacol, ce-ai face?
În Peebles avem o vorbă:
"Dacă magazinul nu-l are, fă-ţi-l singur!"
Asta aş face.
Aş face o seară la varieteu.
Denise! Cum a fost?
Am spus-o, Sam! "În Peebles avem o vorbă..."
I-am privit în ochi şi am spus-o!
Asta îmi aduce un sărut?
Ceva mai bun. Dau de băut după lucru.
Denise, cineva vrea să vorbească cu tine în particular.
Domnişoară Lovett!
Un interviu impresionant.
Am fost frapat de ideea unui spectacol aici.
Spune-mi, dacă ar fi să transformi aşa ceva în realitate,
ce anume ţi-ar trebui?
Sala principală, după înserat.
Cu cât de multe lămpi şi lumânări putem găsi.
Şi dacă ar fi să reproducem fidel
o seară la varieteu, ar trebui să avem răcoritoare.
Se poate aranja. Cine ar fi artiştii?
Noi! Angajaţii de la Paradisul femeilor!
Prea bine. Eşti însărcinată să duci la îndeplinire acest eveniment.
Astă seară. Să spunem la o oră după închidere.
Denise, este o ocazie să demonstrezi ce poţi.
Să le arăţi tuturor de ce eşti capabilă.
Nu ştiam că dumneata şi dl Weston
vă aveţi atât de bine.
Şi acum te întrebi ce pun la cale.
Îţi voi spune. Eu slujesc Paradisul femeilor.
Trebuie să străluceşti, Denise.
Convinge-i şi pe cei mai diferiţi dintre colegii tăi să ia parte.
Trebuie să scoţi ceva din nimic.
De ce te uiţi la mine?
Domnule Jonas, când ai dansat ultima oară un dans scoţian?
Nu se poate dansa un dans scoţian de unul singur.
Un bărbat cu un singur braţ nu-i partener potrivit pentru nimeni.
Eu am două braţe şi două picioare, deşi amândouă picioarele sunt stângi,
aşa că poate ne vom echilibra la urma urmei.
Eu ştiu să cânt! Trece-mă acolo.
Mulţumesc, Susy! Gândeşte-te la cântec.
L-am şi găsit!
O păsărică mi-a spus că tu ai un talent.
Mulţumesc! Sam, mă bazez pe tine.
Tu ai un fel al tău. Amuzi clienţii ore întregi.
- Te-ai născut pentru asta! - Nu-i nevoie să mă flatezi.
Ştii că ţi-aş da şi cămaşa de pe mine.
Nu vreau cămaşa ta, Sam.
Vreau doar spiritul tău şi plăcerea de a face oamenii să râdă.
Ce-ar fi să fac ceva mai mult?
De câte ori încerc să influenţez un rezultat,
efectele par să fie exact opusul celor ce am intenţionat.
Am vrut să se retragă, să fie mai puţin vizibilă,
iar ea devine mai strălucitoare cu fiecare moment.
Poate că e ceva în atmosferă.
Învăţând-o pe Flora, am sperat să-i înlesnesc calea spre tatăl ei.
Mi-e teamă că a ieşit exact pe dos.
Tom Weston nu este omul care să iubească copila pentru ea însăşi.
Ci doar gloria pe care fata ar putea s-o reflecte asupra lui.
Zece şilingi! Mă gândesc şi iar mă gândesc şi tot nu pot să pricep.
Am hoinărit multe luni.
Acolo n-am întâlnit bunătate deloc, dar foarte multă aici.
N-am fost bună cu tine pentru bani.
Ştiu cum este să fii judecat, cunoscut.
Limitele unui om sunt atât de bine definite
încât toată lumea îşi imaginează că nu poţi fi altfel.
Că nu există eu interior.
Zece şilingi reprezintă o sumă considerabilă.
O femeie şi-ar putea regăsi respectul de sine
cu o asemenea sumă pusă pe ea.
La fel de bine puteai să-mi faci cinste cu ceva de băut.
O băutură ţi-o cumperi şi singură.
E o budică de prune în cuptor.
Pari încă slăbit
şi ai nevoie de energie pentru dansul scoţian.
Cine a zis ceva de dans scoţian?
Zidurile au urechi, domnule Jonas.
Ceea ce vreau eu să ştiu este dacă se poartă kilt.
Am o slăbiciune ciudată pentru un bărbat în kilt.
Denise, e un secret cunoscut că tu te ocupi
de punerea în scenă a unui spectacol după căderea serii.
- Da, domnule. - Şi că dl Weston va participa.
Da. Cred că îşi regretă decizia de anulare a ieşirii
şi vrea să remedieze situaţia fără să-şi calce pe orgoliu.
Denise, găseşti cumva spaţiu în program
pentru o piesă care va fi şi amuzantă, şi instructivă?
- Bună seara, doamnă Weston. - Bună seara.
- Flora. - Dudley.
Pot să-i arăt decorurile drei Flora?
Sigur că da. Flora, vrei să vezi decorurile?
Arăţi minunat şi cânţi minunat!
Eşti gata, Sam?
Aproape. Haide, Sam, o ultimă sforţare.
Am intrat!
Ar fi bine să nu fie ce cred eu.
Nu ştii că imitaţia este o formă de măgulire?
Doamnelor şi domnilor, bine aţi venit!
Bună, frumosule!
Doamnelor şi domnilor, sunteţi pregătiţi pentru spectacol?
- Da! - Am întrebat dacă sunteţi pregătiţi.
- Da! - Atunci vi-l prezint...
pe Incredibilul Arthur!
Dle Weston, pălăria dv, vă rog.
Poftim.
Teribilul Waldo!
Întotdeauna am fost o fraieră sentimentală.
Foarte bine, domnule Jonas!
Bravo!
Doamnelor şi domnilor,
faceţi linişte pentru actul final, elementul nostru de bază.
Copilul minune, domnişoara Flora Weston!
Ce vrea să facă?
Doamnelor şi domnilor, doar zece întrebări.
Avem timp doar pentru zece,
aşa că cine întreabă primul primeşte răspunsul.
Aş vrea s-o întreb pe dra Flora care este capitala statului Peru.
Lima.
Aş vrea s-o întreb pe copila minune
cum se spune umbrelă în franceză.
Parapluie.
Îmi poţi spune numele unui element chimic?
Cupru.
Care este cel mai mare fluviu din America de Nord?
Fluviul Mississippi.
Cum se scrie cuvântul crizantemă?
C R I Z A N T E M Ă.
Care este capitala Scoţiei?
Edinburgh.
Scuzaţi-mă.
Aş dori să pun o întrebare copilei minune.
În ce an a descoperit Cristofor Columb America?
În 1492.
Vă face cinste!
Foarte bine, dră Flora, mergi şi aşază-te.
Vă mulţumesc tuturor pentru prezenţă.
Pentru această seară suntem datori cu mulţumiri domnului Weston.
Şi Denisei Lovett de la confecţii pentru femei!
Ia-l. Postul e al tău.
Dar să-ţi spun ceva, ai să pierzi bărbatul.
Denise, ne-ai uluit pe toţi cu strălucirea ta.
Doar pe tine am vrut să te uluiesc.
Nu suport să fim despărţiţi. Nu suport!
Du-te, publicul aşteaptă.
Moray, cred că ne-am găsit şefa pentru raionul de confecţii.
Să ai grijă, Moray.
S-ar putea să te pună în umbră cu strălucirea ei.
Cred că nici tu nu puteai realiza ce-a realizat ea astăzi.
Traducerea şi adaptarea: Ginaeugenia şi BlackAmber