Din episoadele anterioare...
Aş putea să printez un suport şi să fac un canal biologic pentru inima unui copil.
Încă nu se face aşa ceva.
Dr Yang a avut succes.
Datorită ei, bebeluşul Nathan o duce foarte bine.
Ai primit un e-mail de la Fundaţia Avery. Se gândesc să-ţi dea premiul de anul ăsta.
- Noi... - Suntem căsătoriţi.
Am făcut ceva iresponsabil,
dar am făcut-o pentru că ne iubim şi vrem să fim împreună toată viaţa.
Emma Marling şi Owen s-au despărţit. Cred că nu din dorinţa ei.
Hopkins mă vrea pe mine!
Te-au tentat cu plata împrumutului şi cheltuielile pentru mutare?
N-avem mălaiul, pricepi?
Amân plecarea la Hopkins până se face bine Robbins.
E frumoasă! Şi va fi a noastră!
Vreau să te numesc director al programului de rezidenţiat.
Te vei ocupa de deciziile care privesc partea de educaţie a spitalului.
Când preşedintele Statelor Unite te caută la telefon, nu poţi să-l refuzi.
Ţi-ai retras cuvântul.
Ai zis că vrei să te schimbi şi acum faci asta?
Ea m-a atacat. Jo e nebună.
La dracu'!
O persoană obişnuită îşi atinge faţa în jur de 18 ori pe oră.
Asta te face vulnerabil în faţa infecţiilor de o sută de ori pe zi.
Să creşti mare, dulceaţă!
Infecţia are prostul obicei
de a profita de conduita noastră zilnică.
Îl sun pe dr Lebackes
şi devansez anoplastia, fiindcă după-amiază voi fi bolnavă.
- Da' ce, eşti medium? - Nu, am simţit... boala.
A strănutat un copil peste mine. Am simţit cum s-a vârât.
M-am uitat şi se instalase.
- Ai simţit asta? - Da, mi se întâmplă de ceva timp.
Se dezvoltă un simţ. Am cel mult şapte ore.
Se răspândeşte prin atingerea uşilor, a birourilor...
- Hai să anulăm. - Nu!
- Un copil din 5.000 se naşte fără... - Fără anus, ştiu.
Cu un defect din naştere, rezultând anus neperforat.
- Trebuie să înveţi asta. - Dar s-o învăţ de la dr Gaură-de-Fund?
Nu-i spune aşa. Dr Lebackes e un mare chirurg pediatru,
specializat în anoplastie.
- Şi tu nici nu-l cunoşti. - Ba îl cunosc.
Pe doctorii din medicina privată nu-i interesează decât tariful.
Anulează operaţiile de mâine.
- De ce? - Fiindcă voi fi bolnavă.
- Îţi dau un mesaj când aflu la cât vine. - Anunţă-mă telepatic.
Butoane de la lift, stilouri, pahare din care beau mai mulţi.
Am găsit facturile astea în vraful de corespondenţă.
Sunt de la creditul studenţesc.
- Aşa. Şi? - Te-ai uitat pe ele?
- Trebuie să faci ceva cu ele. - Aşa e. Ia să le văd.
Chiar şi bani.
Tot ce putem face e să prevenim răspândirea infecţiei.
O să întârziem doar 15 minute.
Nu întârziam deloc dacă puneai cheia în agăţătoare.
- O pun lângă uşă, ca să ştii unde e. - O ştiu. Mă joc cu ea.
- Doar că nu sunt genul. - Eu nu sunt genul nu-mi găsesc cheile".
- Asta spun. Tu faci ca tine, eu ca mine. - Bine.
Ale tale" mă fac să întârzii la serviciu.
Odată apărută, de obicei infecţia învinge.
Umblă prin spital o infecţie virală agresivă.
Începe cu simptome de gripă, apoi gastrointestinale.
Apa, săpunul şi dezinfectantul pentru mâini vă ţin departe de ea.
Dacă vă e rău şi puteţi merge acasă, duceţi-vă acasă.
Puneţi la curent pe toată lumea. Asta-i tot.
Suflă, scumpule, şi nu te mai scărpina pe faţă.
Mamă, îmi suflu singur nasul. Sunt aproape adolescent.
Bună, sunt dr Kepner. Tu eşti Braden?
- Da, el e gândăcelul Brady. - Mamă!
Aţi vorbit cu medicul nostru?
Brady are sindromul de imunodeficienţă combinată severă.
- Boala băiatului din balon. - Ştie că nu ne place să spună asta.
- Şi v-a trimis aici? - Da, e plecat din ţară.
Pacienţii cu sindromul de imunodeficienţă combinată severă
sunt sfătuiţi să se ferească de zone cu risc mare de infecţie.
- Fără un sistem imunitar... - Şi o răceală îi poate ameninţa viaţa.
Face injecţii cu enzime şi par să aibă efect.
Eram foarte îngrijoraţi şi... Braden, lasă faţa în pace.
- Nu mă scarpin, doar o ating. - De când ţi-a apărut asta?
- Coşul? Nu ştiu. - O să-l ţin sub supraveghere.
De ce nu desenaţi o săgeată şi scrieţi coş"?
Braden! Aseară a avut nasul înfundat şi ne-am gândit că are sinuzită,
aşa că l-am sunat pe doctor.
V-a trimis aici să faceţi analize şi injecţii cu imunoglobulină.
Bine. Să începem.
- Nu te mai atinge pe faţă! - Nu te mai atinge pe faţă!
Ross, eşti la cardiologie, Wilson, neurologie.
Edwards, eşti la interne cu mine şi Grey... Boala Crohn, cu perforaţie de colon.
- Warren, la camera de gardă. - E bolnav.
Şi Campbell e bolnav. O treime dintre noi au gastroenterită.
- Domnule, sunt bolnavă, mă duc acasă. - Pacienţii sunt bolnavi, nu doctorii.
De asta există doctori.
O regulă tacită...
Dacă medicul stă acasă, pacientul suferă,
ca şi medicul care-i ţine locul.
Nu staţi acasă. Vă ţineţi tari.
Aşa... Wilson, la camera de gardă. Edwards, la neurologie.
Murphy, eşti cu mine şi cu Grey. La treabă.
Dacă e o regulă tacită, de ce ne-a spus-o?
- Eşti supărată că ai pierdut pariul. - Ce pariu?
Primul dintre noi care pică bolnav azi o să fie Maimuţica-face-tot o săptămână.
Ce e Maimuţica-face-tot?
Dacă unuia dintre noi nu-i place secţia, face schimb cu Maimuţica-face-tot.
- Maimuţica n-are voie să refuze. - Aţi inventat asta chiar acum.
- Dar nu e mai puţin grozav. - Bine, mă bag.
N-am voie să mă îmbolnăvesc. E o zi importantă pentru studiul de canal.
- Nu pot să pierd. - Aşa e. A pierdut Leah!
N-am pierdut. Nu mă las.
Tu o să fii...
Doamne!
- Unde se duce? - La baie.
Eşti terminată!
- Scuzaţi-mă! - Da?
- Aştept de mult timp. - Înţeleg. Vă mulţumesc pentru răbdare.
Nu e răbdare. Nu pot deschide gura.
Ce spuneţi?
Că e un prost care s-a tăiat când punea îngrăşământ
şi a refuzat să i se facă injecţia antitetanos sau să i se cureţe rana.
Sunt Abraham, fratele lui. Logan, n-aveau apă de cocos.
- Aveau doar suc. - Nu!
- E otravă. Scoate-o de-aici. - Exact. Totul e otrăvit...
Aveţi un rictus sardonicus care vă contractă muşchii.
Cel mai probabil aveţi tetanos.
Voi curăţa rana din nou
şi vă recomand să faceţi vaccinul şi imunoglobulină.
Faci tratamentul, plecăm şi tu te întorci să sugi de la Mama Natură.
- Nu, e otravă! - Vă asigur că asta nu e.
E otravă!
Îl loviţi dv sau o fac eu?
Ivy McNeil, de 15 ani, insuficienţă cardiacă în ultimul stadiu
din cauza cardiomiopatiei dilatate.
E pe lista de aşteptare pentru transplant de vreo patru luni.
- Azi e ziua cea mare, nu? - Se pare că da.
Se face evaluarea inimii donatorului chiar acum
şi, dacă totul e bine, te ducem în sala de operaţie.
- Nu pot să cred! - Unde sunt ceilalţi?
- Aici e mai zgomotos de obicei. - Aşa e.
Sora ei mai mică a luat gripa care circulă prin spital
aşa că Jon stă acasă cu ea şi cu Link.
La şedinţele de consiliere ni s-a spus
să nu ne facem multe speranţe. Credeţi că...
Am văzut buletinul de informaţii al inimii şi am un presentiment bun.
- Ura! - Ura!
Ura!
- Fir-ar să fie! - Ce s-a întâmplat?
A apărut un donator de inimă pentru puştoaica cu cardiomiopatie.
- Şi ce e rău în asta? - Momentul.
E a 30-a zi de recuperare pentru pacienţii de la studiul clinic.
Ultima zi pentru raportul către Ministerul Sănătăţii.
Ceea ce va influenţa consiliul de la Harper Avery.
Tu ai spus-o, nu eu. Dar aşa e.
Voiam să stau toată ziua cu copiii
ca să fiu sigură că vom avea cele mai bune rezultate.
Dar trebuie să salvezi viaţa unei fete.
- Ce nasol! - Ştiu.
- Înţeleg, eşti pus pe glume. - Da.
Are dreptate.
Şi-o să fie frumos să te întorci în sala de operaţie.
- Nu se poate... - Ba da. Tu te ocupi de copii.
Ai grijă să nu păţească ceva.
Astăzi trebuie să obţină cele mai bune rezultate.
- Sunt asistente care... - În spital circulă un virus.
Dacă e infectat un canal, studiul se termină.
Vin şi eu când termin operaţia.
Studiul acesta e copilul meu, Shane.
Nu-mi lăsa copilul să moară.
Campionule, a venit doctorul.
Braden, te simţi mai bine?
Nu ştiu. Sunt puţin amorţit. Dar e un pic mai bine.
Te vom duce undeva unde vei sta mai confortabil.
Trebuie să ducem imediat pacientul în salonul de izolare.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 18
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
De câte ori intraţi în salonul lui Braden,
vă puneţi halate noi, mănuşi şi măşti.
- De fiecare dată. - Da.
Umflătura de la fruntea lui Braden dezvoltă rapid o infecţie.
- Să ne asigurăm că nu face alta. - Dar ia enzima.
Ar trebui să oprească infecţia.
Nivelul lui limfocitar e zero,
înseamnă că a dezvoltat anticorpi pentru enzimă, deci ea nu mai are efect.
E predispus la tot felul de infecţii.
V-aţi gândit la un transplant de măduvă?
Am încercat să găsim un donator compatibil,
dar e foarte greu de găsit.
Medicii ne-au recomandat enzima. Şi are efect...
A avut efect.
- Eşti pregătită? - Sunt pregătită.
- Bună, campionule. - Gândăcelule!
- Bună, scumpule! - Mamă...
Puiule...
Da, e un proiect american, dar cred
că cea mai bună abordare e să salutăm participarea dv.
Încercăm să dobândim o înţelegere completă
asupra celui mai complex lucru din lume: creierul nostru.
Suntem dispuşi să acceptăm toate minţile mari
la care avem acces: ale dv.
Vă urăm bun venit! Vă mulţumim că sunteţi alături de noi!
Te-ai descurcat minunat.
M-am dus la creşă şi am aflat că mi-a dispărut copilul.
Am avut nevoie de spectatori. Ia loc.
- Să repet şi pentru tine. - Nu.
Aproape că ştiu discursul pe dinafară. Nu-l mai plictisi pe fiul nostru.
E plictisitor? Astăzi vin 50 de cercetători din toată lumea.
O să fie fermecător. E important.
Ştiu că e important, tocmai de-aia nu-ţi mai stau în cale.
Şi îmi iau fiul cu mine. Nu vreau ca primul lui cuvânt să fie hipotalamus.
Există cuvinte şi mai urâte.
Aşa...
Vă mulţumesc!
Veşti bune. Inima e bună şi e pe drum. E timpul să mergem în sala de operaţie.
Mamă, îl suni pe tata?
Să ia formularul pentru consiliul studenţesc de la dl Moss.
Înscrierile s-au încheiat acum o săptămână.
Mamă?
Dă-mi întâi un pupic.
O să fiu aici când te vei trezi.
Te iubesc!
Vin să vă pun la curent când terminăm operaţia.
Bine, vă mulţumesc.
Salut!
Au dus-o în sala de operaţie.
Ce face Frankie?
Da, mă simt bine...
Oarecum.
Şi eu aş vrea să fii aici.
Bine.
Mâine trebuie s-o duci tu pe Sofia la şcoală.
Eu o să fiu bolnavă.
- Iar cu asta? - Nu, e superputerea ei.
- Pare sănătoasă, dar... - E sănătoasă.
O să stau în pat vreo trei zile. Ar trebui să anulezi cina cu Pam.
Nu poţi s-o faci tu? Azi n-am rezident şi toată lumea e bolnavă.
Apropo de anulări. Crezi că dr Gaură-de-Fund o să vină?
- E deja în întârziere. - A sosit dr Gaură-de-Fund!
Aud des chestia asta.
De asemenea, dr Jgheab, dr Dos, dr Posterior.
Porecla mea preferată e Zâna Sfincter. Prietenii îmi spun Oliver.
- Iar tu eşti strălucitoare, ca de obicei. - Mă bucur să te văd, Ollie.
- Îmi cer scuze. N-am vrut să... - Nu mă supăr.
O să-mi vărs focul la noapte, plângând pe grămezile mele de bani.
- Suntem gata? - Da, să mergem.
Braden Morris e aici? A fost pacientul meu acum câţiva ani.
Tratamentul lui nu-şi mai face efectul. Are sinuzită frontală acută.
Se propagă foarte repede.
Are abces extradural.
Trebuie operat şi curăţat imediat.
- Să nu se răspândească şi... - Arăţi îngrozitor.
- Da, arăţi îngrozitor. Ce-ai păţit? - Nimic.
Sunt puţin deranjat la stomac.
- Trebuie să rezerv o sală de operaţie. - Nu rezervi nimic.
Cel mai bun lucru pe care poţi să-l faci pentru copilul ăsta
e să stai departe de el.
Pentru că arăţi groaznic.
Da, pot să curăţ şi eu un abces extradural.
- Du-te acasă. - Da, ar trebui să te duci acasă.
- Trebuie să... - N-am nimic.
Da? Pot să am grijă de mine şi singur.
Poate că totuşi o să mă duc.
Da, ar trebui să te duci acasă, să-ţi pui nişte şosete bune şi moi.
Avem supă în cămară.
Şi du-te să faci un duş şi să stai...
April! Ştiu să bolesc.
Nici măcar nu sunt bolnav.
- Încercam doar să-l ajut. - Atunci hai să mergem să-l ajutăm.
Dle Gorder, rezultatele analizelor şi EKG-ul arată bine,
aşa că urmează să vă operăm în scurt timp.
- Da, minunat. - Aveţi emoţii?
Da, un pic.
Ce-ar fi să vă spună dr Murphy încă o dată
paşii pe care îi vom parcurge în timpul operaţiei?
Murphy?
Cred că doarme.
Nu doarme.
Da, nu, nu.
Recapitulam în gând cazul dv, iar acum o să vi-l recapitulez şi dv.
Aveţi un abces localizat.
Aşa că o să curăţăm puroiul
şi o să vă scoatem o bucată de intestin.
Şi o să pot să fac treaba mare bine-mersi?
Da, domnule.
Asta avem de gând.
Sună la toate facultăţile.
Vezi dacă e cineva care ştie limba asta.
Imediat, dr Shepherd.
Pot să te ajut cu ceva?
Poate dacă ai şti estoniana.
Translatorul e bolnav şi nu poate să vină.
Nu arăţi prea bine. Ai luat-o şi tu?
Eu nu mă îmbolnăvesc. E o regulă tacită.
Eu am auzit-o spusă cu voce tare. De două ori azi.
Chiar dacă ar fi să mă îmbolnăvesc, n-o să se întâmple azi.
- Murphy, arăţi groaznic. - Mă ţin tare.
Stai departe de mine.
E aici.
- Cine? - A venit.
Acela este Gerhardt Strauss?
Gerhardt Strauss vine la chestia asta a ta?
Ţi-am spus, Meredith, e ceva important.
Dr Derek Shepherd.
Îmi face plăcere să vă cunosc.
Dr Strauss. Plăcerea e de partea mea.
Vă mulţumesc că aţi venit.
Am fost curios, Shepherd.
La conferinţa de neurologie din U.E. S-a vorbit numai despre proiectul tău.
Lumea se întreba dacă e ceva serios
sau doar un truc de publicitate pentru preşedintele vostru.
O să vă fiţi convins de seriozitatea lui după prezentare.
Sunt sigur că o să ne farmeci şi o să ne laşi uimiţi.
Sper doar să nu fie o mare...
Cum se spune la voi?
Exagerare?
- Nu, nu, nu. - Formă fără fond?
Nu, nu, nu...
O mare pierdere de vreme.
Da.
Abia aştept.
- Vă mulţumesc. - Da.
Sigur te simţi bine?
37,1.
Puteţi intra.
Următorul.
Chiar trebuie să facem asta?
38,2.
- Îmi pare rău. Nu pot să vă las. - Dar nu-i mare lucru.
Doamnă, fiica dv încearcă să se vindece
după operaţia de implantare a canalului.
Doar nu vreţi să o puneţi în pericol, nu?
Odihniţi-vă. Beţi multe lichide.
- Scuze. - Plecaţi de aici.
Fii serios! La urgenţă e un focar de infecţie.
Dacă rămân acolo sigur mă îmbolnăvesc.
Tu ar trebui să duci acasă.
Nu, mă ţin tare.
Ţine-te prin altă parte.
Stai prea aproape de pacienţii mei.
Îţi luceşte faţa.
E bună cafeaua?
Mie mi-a plăcut azi dimineaţă când am luat o gură din ea.
- Ba n-ai făcut asta. - Nu?
Nu-mi place deloc.
Abdomenul e rigid. Are febră.
Domnule, e alegerea dv să faceţi vaccinul antitetanos,
dar ar trebui să ştiţi că puteţi să muriţi de la tetanos.
Vi se vor bloca muşchii respiratori.
- N-o să mai puteţi să mai respiraţi. - Eşti o onanistă!
Iar începe.
- Cum mi-a zis? - Alarmistă.
El crede că marile companii farmaceutice se folosesc de statistici alarmiste
ca să-i convingă pe oameni să le cumpere otrăvurile.
- Aşa e. - Eu nu sunt companie de farmaceutice.
Sunt doctorul dv şi încerc...
- Sunteţi baioneta lor. - Poftim?!
Nu sunt marioneta nimănui!
Încerc doar să vă împiedic să vă îmbolnăviţi şi mai rău
decât sunteţi deja din cauza dv, aşa că...
Dumnezeule!
Logan, rămân fără sinonime la ţi-am spus eu".
Gata. Dumnezeule!
Doamne, Dumnezeule!
- Dumnezeule! - O, Doamne!
Doamne, Dumnezeule!
Procedura dr Lebackes se predă acum la Medicină.
Dr Robbins, mă faceţi să roşesc.
Toată lumea trebuie să aibă o specializare, nu?
Şi toată lumea trebuie să facă treabă mare.
Mereu ascultaţi muzică din asta în timpul operaţiilor?
Orice cu ritm.
Stăm destul de mult aici, la serviciu.
Măcar să fie distractiv, nu?
Şi dacă nici anii 80 nu au fost distractivi...
Clemă vasculară!
Ştiu că pentru tine e floare la ureche, Oliver,
dar dr Karev n-a mai văzut această procedură direct de la sursă.
N-ai vrea să i-o descrii?
Scuze.
- Da, opriţi muzica. - Nu-i nevoie.
Văd că aţi folosit o abordare sagitală posterioară
şi că apoi aţi împărţit fibrele parasagitale median.
Presupun că urmează să deschideţi muşchiul ridicător?
Băiatul minune îşi cunoaşte meseria.
Crezi că sunt singurul de pe aici cu poreclă?
Gata, îi dăm drumul.
Vrei să bag toată secţia în carantină...
- Da. - Din cauza gripei.
- Da. - Nu.
Cu tot respectul, dr Yang m-a lăsat pe mine să mă ocup de secţia asta.
Ce drăguţ! Eu mă ocup de secţia de cardiologie.
Tu te ocupi de trei pacienţi.
Trei pacienţi foarte importanţi care trebuie să fie protejaţi de...
Nu am terminat.
Poţi să-ţi duci pacienţii în rezerva 3
şi acolo poţi să pui ce carantină vreau sufleţelul tău.
N-am de unde să-ţi dau asistente, deci eşti pe cont propriu.
Acum am terminat.
Ar trebui să te vadă un doctor.
Ce fractură urâtă!
Vezi aici?
Are o fractură mai veche care nu s-a vindecat aşa cum trebuie.
Vezi cât de prost e aliniat?
A lăsat osul mai fragil decât trebuia.
Wilson?
Cred eu sunt de vină pentru asta.
Tipul mă enerva şi eram agitată
şi apoi am încercat doar să-l ţin nemişcat şi...
Crezi că tu i-ai rupt mâna?
Wilson, nu te flata.
Spasmele cauzate de tetanos pot fi aşa de puternice
că pot tensiona şi fractura oasele.
Şi-a rupt singur mâna?
Dar nu vom putea să aliniem noua fractură
fără să o fracturăm din nou pe cea veche.
Deci trebuie să-i rupeţi oasele ca să i le puneţi la loc?
Nu.
Tu trebuie să faci asta.
Nu pot să fac asta.
Acum o secundă credeai că poţi.
Ce e aşa de rău să vrei să ajuţi pe cineva?
Doar asta e profesia noastră.
Dacă omul nu vrea să fie ajutat...
Dar nu e un berbec îndărătnic!
Sigur că nu.
Nu e.
Nu trebuie să stea departe de turmă
şi să se târască în fundul ocolului
ca să se călească de unul singur.
Vreau să-l ajut.
Atunci urează-le bun venit următorilor tăi 30 de ani.
Ce vrei să spui?
Tu o să vrei să-l ajuţi,
el o să vrea să se descurce singur.
Niciunul dintre voi nu o să se schimbe.
Obişnuieşte-te cu asta.
Şi să-l las să sufere?
Dacă asta îşi doreşte,
du-te la pedichiură şi bucură-te.
Există două feluri de bărbaţi bolnavi: ca Jackson sau ca Ben Warren.
Diseară, când o să ajung acasă, dr Ben Warren
o să îngaime Miranda" de pe canapeaua pe care stă în poziţia fetusului
şi o să cerşească biscuiţi săraţi şi un prosop ud să şi-l pună pe cap.
Felul în care Jackson se târăşte ca un berbec e varianta cea bună.
Ia uite.
E lichid cerebro-spinal.
De când a făcut tomografia şi până acum abcesul i-a ajuns la creier.
Va trebui să-l chemăm pe dr Shepherd.
Da.
Fie că veţi considera această analiză ultrastructurală...
un experiment fiziologic sau un algoritm informatic,
cred că suntem cu toţii de acord
că circuitele neuronale sunt cruciale pentru...
gândire şi... acţiune.
Ce mănânci?
Inele de ceapă. Vreţi?
Ieşi de-aici cu ele... ieşi din clădire.
Cred că asta este...
Dr Shepherd, e nevoie de dv în sala de operaţie 2.
- Dr B... - Azi nu operez.
- Nelson e de serviciu. - Nelson e acasă cu gripă.
- Atunci cheamă-i pe... - La fel şi Garrison şi Anders.
Dv sunteţi singurul care încă nu e bolnav.
Sau poate că sunteţi.
Eu nu mă îmbolnăvesc.
Dragule, am spus că nu e nevoie să vii.
Au spus că o să dureze cel puţin încă o oră.
Frankie se simte şi mai rău.
E ameţită şi respiră greu.
I-au făcut o radiografie.
Nu, Jon, e doar gripă. Uită-te în jurul tău. Toată lumea are asta.
Trebuia să staţi acasă. Acum o s-o ia şi Link.
Scumpo, când tuşea scuipa ceva roz.
Soţul dv a făcut bine că a adus-o.
E ceva mai grav decât gripa.
Mă tem că Francesca are cardiomiopatie.
Poftim?
Dar asta are Ivy.
Dr Hunt, a făcut stop cardiac şi nu mai are puls.
Dăţi-i jos masca de oxigen şi puneţi-i un balon.
Daţi-i atropină
şi puneţi-i imediat un simulator cardiac cutanat.
Imediat, doctore.
Transplantul lui Ivy a decurs foarte bine.
Se simte bine.
O să o ţinem sub observaţie
şi puteţi să o vedeţi de îndată ce se trezeşte.
Iar inima Francescăi a fost stabilizată pentru moment,
dar va trebui să îi punem un stimulator cardiac cât mai curând posibil.
Şi ea are cardiomiopatie?
Aşa am văzut la radiografie, la fel ca sora ei.
Cum de au amândouă boala asta?
Ar putea să fie mai multe cauze...
Ceva viral, genetic sau ceva din mediul ambiant.
Adică e ceva la noi în casă care le îmbolnăveşte?
- Mucegai sau... - Nu putem să ne întoarcem acasă.
Ivy tocmai a primit o inimă nouă, iar Link...
Vă sugerez să începem cu o anamneză a familiei
şi o să vedem dacă sunt cazuri de boli de inimă în familia dv,
mai ales la cei tineri.
Când putem începe?
Care sunt şansele să dai peste două cardiomiopatii în aceeaşi zi?
Da, şi trebuie să te mai gândeşti şi la pacienţii din studiul clinic.
- Dar Ross se descurcă şi singur. - Nu, întreb care e probabilitatea
să apară simptomele la aceeaşi vârstă la două surori.
E ciudat, nu?
Foarte ciudat.
Tu pune-i fetei stimulatorul cardiac,
iar eu mă ocup de anamneza familiei.
- Şi vedem noi ce găsim. - Bine.
37.
Tuşesc. Palpează-mi ganglionii.
Nu-ţi ating ganglionii.
Trebuie să am grijă de copiii cu implantul de canal.
Da! Maimuţica-face-tot!
Nu mă dau bătut,
dar e vorba de nişte copii neajutoraţi, şi dacă îi expun la microbul ăsta,
aş putea să pun în pericol proiectul.
Bea nişte ceai şi fii bărbat.
Îţi fac eu turele de week-end o lună întreagă.
Aş fi făcut asta oricum
pentru că sunt nişte bieţi copilaşi neajutoraţi.
Nu e mare lucru.
Creditul meu studenţesc se prelungeşte până la terminarea specializării.
Moment care bate la uşă!
Alex, la salariul tău de acum,
o să-ţi ia 20 de ani să dai înapoi toţi banii!
Şi asta cu o rată de dobândă fixă
şi dacă ai plăti dublul sumei minime datorate lunar.
Dacă mai aştepţi mult, o să înceapă să-ţi pună poprire!
Lasă-mă in pace, scârţaro! N-o să păţesc nimic.
Tu ai faţă de scârţar!
Trebuie să mai lucrezi la replici.
Îmi pare rău.
Pot să iau o pauză de un minut?
- Trebuie să mă calmez. - Nu.
În niciun caz.
Genul ăsta de furie e exact ce ne trebuie.
N-o lăsa sa se stingă.
Treci la spălat! Hai, repede!
Cum ţi s-a părut?
Operaţia a fost tare, dar...
Lebackes... chiar îţi place de el?
Da, e extrem de talentat şi face atmosferă în sala de operaţie.
Da, întreabă-l pe el.
Operaţia a decurs foarte bine... extrem de bine.
Ne aşteptăm să-şi revină complet,
deci n-o să fie nevoie de o pungă de colostomie.
- Da? - Da.
E un băiat mare şi puternic. O să fie bine.
Mai mult decât bine.
- O să fie perfect. - Mulţumesc, dr Lebackes.
Vă mulţumesc din suflet.
Asta e partea frumoasă. Asta e adevărata răsplată.
- Nu ai cum să te plictiseşti de asta. - Da.
O zi lungă, o operaţie reuşită.
Iar acum e timpul pentru...?
- Mai multe operaţii? - Relaxare.
Karev, joci golf?
Doamne Dumnezeule, nu! Nu poţi...
Nu, nu, nu!
- Ce e? - Dr Shepherd, nu intra!
- Dar m-aţi chemat. - Are imunodeficienţă severă combinată.
Dacă ai cea mai uşoară boală, nu poţi să intri.
- Închide uşa. - O, Doamne!
Sunt singurul disponibil.
Aveţi o idee mai bună?
Da. Da, cred că am.
Care?
Pensă babcock, te rog.
Poftim, doctore.
Şi faşă ombilicală.
E un abces imens.
Ar trebui să-i mai punem o pungă de sânge.
Încă un litru de soluţie salină, te rog.
Murphy, are deja pusă o perfuzie.
Ţine ochii deschişi.
Nu pentru el.
Pentru mine.
Murphy, ai perfuzii?
Îmi pare rău. Sunt foarte deshidratată.
Şi tot ce înghit vomit.
E bună şi pentru ameţeală.
Poate ar trebui să te duci acasă.
- Da, Murphy, poate ar... - Nu!
Şi nu o să încalc eu regula tacită
despre care vorbeşte toată lumea.
E aşa cum spuneţi dv, domnule. Dacă prezenţa mea aici
nu îi face pacientului mai mult rău decât absenţa mea,
atunci e de datoria mea să rămân.
Sunt impresionat, Murphy.
Sunt mândru de tine.
Bravo mie!
Arăţi foarte tare.
Nu eşti deloc ridicol. Cum te simţi?
N-am nimic.
Hai să ne vedem de treabă.
Da, să trăiţi.
Începem numărătoarea inversă.
O să o luăm încetişor.
Gata.
Bine.
- Serios? - Serios.
Uite, poftim.
Ţine asta aici. Aşa.
Şi acum trebuie s-o loveşti tare.
Nu... ceva nu e bine.
Ţi-am spus deja că osul nu e aliniat cum trebuie,
aşa că trebuie să-l rupem iar înainte să îl punem la loc.
O, Doamne! Mai cu viaţă!
Nu pot!
Eşti mai puternică de atât.
- Aşa că... - Nu, sunt prea puternică.
Da, ştiu. Tipul de la obstetrică.
Şi alţi doi înaintea lui.
Oau!
Atunci când mă înfurii...
Nu am încredere în mine.
De-aia azi dimineaţă am crezut că i-am făcut rău.
Nu-mi place să fac asta. Nu vreau să le fac rău celorlalţi.
Vreau să îi fac bine.
Da, dar asta e singura modalitate de a-l face bine.
Şi e o modalitate rapidă.
Asta e partea bună la ortopedie.
Majoritatea se rezolvă rapid,
însă necesită nervi tari şi putere pe care nu mulţi o au
sau curajul...
Ce urmează?
Urmează... să dăm găuri.
Aşa!
Cum vă mai simţiţi, dr Shepherd?
Bine.
O iau încetişor.
Aproape imperceptibil de încet.
În ritmul ăsta, nu o să ajungi la marea conferinţă.
Bine, Kepner, ia-mi locul.
Curăţă mucusul din sinus.
Dacă vrei să fii chirurg la traumatologie, trebuie să înveţi asta.
Mai ales că el e pe cale să vomită în costumul de astronaut.
Bailey, taci.
Kepner, ia un elevator periostal.
Da, domnule.
Este o lovitură lungă.
Haide!
Ţi-am spus, te răsuceşti prea mult când loveşti.
Uită-te la mine.
Oliver loveşte mingea şi...
- A nimerit gaura din prima! - Frumos.
Toate astea.
Clinica ta arată mai bine decât casa mea.
Şi decât a mea.
Glumesc.
Casa mea e şi mai grozavă.
Şi nu mai ai pacienţi sau altceva pe ziua de azi?
Nu. Îmi place să-mi las timp liber.
Aşa ţii lucrurile sub control.
Unul dintre beneficiile lucrului în clinica proprie.
Loveşte şi nimereşte în groapa de nisip.
Am ajuns în groapă. E rândul tău.
Vorbeam cu partenerii mei să ne extindem...
- ... să aducem pe cineva nou. - Altă lovitură dificilă pentru Alex.
Cum stai cu programul de specializare?
Cu ce anume?
Ai început să te gândeşti la pasul următor?
Îmi place unde sunt acum.
Da. Desigur.
Robbins e grozavă.
Dar avantajele de aici...
Oliver loveşte.
... nu se rezumă doar la televizoare mari şi birouri luxoase.
- O ieşire frumoasă. Oliver câştiga. - Când câştigi mai mulţi bani
îţi permiţi să donezi mai mult, să ajuţi pe mai mulţi.
La GSM am început un program de schimb de pacienţi cu Africa.
Exact. De asta vorbeam.
Eu îmi fac programul.
Aşa că la primăvară o să-mi iau o lună liberă
ca să merg la Mafraq să tratez refugiaţi sirieni.
Gândeşte-te bine. Cred că te-ai potrivi de minune.
Ai o cotă de participare de 250.000, pe care o s-o scoţi în maxim doi ani.
După încă doi ani, îţi garantez că o să-ţi rambursezi
toate creditele de studii şi o să-ţi mai şi rămână bani.
Plus că ai putea să ai şi tu numele gravat
pe un pix frumos, exact ca acesta.
Murphy, poţi să aspiri o parte din materiile fecale de aici?
Şi dacă tot eşti aici, uită-te şi la abcesul ăsta
care duce în spaţiul retro peritoneal.
Poţi să aspiri o parte din puroiul din jurul ţesutului necrozat.
E un sentiment minunat, nu, Murphy?
Îmi aduc aminte cum am lucrat o tură de 24 de ore în anul trei
în timp ce aveam o criză de salmonela.
Aspiră, te rog.
A fost de la nişte carne porc.
Carne de porc stricată.
Avea gust normal, doar că era puţin... unsuroasă.
Dar un doctor nu poate ceda în faţa bolii.
O biruieşte, nu-i aşa?
Nu-i aşa, Murphy? Ce s-a întâmplat?
Nu poţi răspunde pentru că ai vomă în gură?
Pleacă de lângă câmpul operator, Murphy.
Da, du-te acasă.
Te-ai străduit, Murphy.
Nu e de cursă lungă.
Slabă de înger.
Cum merge?
Introducem firele.
M-am uitat la anamneza familiei McNeil.
Nimic deosebit care să indice că ceva genetic.
Totuşi ceva afectează inimile acestor copii.
Inima ei este dilatată şi are o fracţie de ejecţie scăzută.
O să ajungă pe lista de transplant.
Să nu anticipăm.
Familia şi-a dat acordul să faci şi o biopsie dacă tot eşti acolo.
Murphy se pare că tocmai a vomitat într-o sală de operaţii,
aşa că trebuie să încep să reprogramez operaţiile care se pot amâna.
- Probabil că e o infecţie virală. - Clar.
Este al optulea chirurg afectat de chestia asta.
Nu. Vorbeam de familia McNeil.
Trebuie să fie miocardită virală.
Pun pariu că asta e. Adu stimulatorul.
Aproape că am terminat.
Aşa că nu face pipi.
- Mă scuzaţi. - Să nu faci pipi pe mine.
Dr Edwards.
Dr Murphy s-a îmbolnăvit şi a plecat acasă în timpul unei rezecţii intestinale.
- Sunteţi disponibilă? - Da, desigur.
Crezi că poţi să te descurci cu pacienţii aceştia?
Nu.
Hei...
Aveam o înţelegere.
O să le spun că sunteţi ocupată.
Nu, nu, nu. Nu sunt ocupată.
Nu sunt...
Am folosit plăci şi şuruburi pentru ca osul să se refacă drept.
Aşadar corpul lui bio şi hrănit cu iarbă, este plin de titan?
Îmi puteţi da o listă pentru el cu materialele pe care le-aţi folosit,
cu tijele, anestezicele şi celelalte chestii?
Nu ştiu.
S-ar putea să ia ceva timp.
Ar trebui să iau legătura cu distribuitorii.
Nu v-aş cere asta în mod normal,
dar tatăl nostru a murit când noi eram mici,
de la carnea la conservă şi ţigări.
De-atunci Logan a fost obsedat de ceea ce ajunge în corpul lui.
E o pacoste.
Aş fi preferat să nu exagereze aşa, dar... aşa e el.
Mă ocup eu de asta.
Da?
Desigur. Nu e mare chestie.
Titaniul a fost extras cumva de undeva din apropiere?
Începi să simţi, nu?
Fericirea de la ortopedie. Mulţumesc.
Deci asta era?
Şi eu mă înfurii uneori.
M-au supărat suficient de multe chestii.
Ortopedia m-a scăpat de câteva ori.
Aşa îmi descarc nervii,
cineva e vindecat în felul ăsta, iar eu sunt plătită.
Toată lumea câştigă.
Acum nici nu ştiu cum aş putea să mă mai înfurii vreodată.
Draga mea, eşti cu Alex Karev.
O să ai întotdeauna un motiv să te înfurii.
Unde ai fost?
Ai cinci copii de externat.
Locul ăsta mă îngreţoşează.
Tu nu trebuia să fii bolnavă?
La naiba! Îmi pierd puterile.
Aveam şi eu o superputere şi acum am pierdut-o.
- Cu cât te plătesc? - Poftim?
Ce salariu ai aici ca medic îndrumător?
- Nu îţi spun aşa ceva. - De ce, ţi-e ruşine?
Nu, pentru că nu se spune!
Şi ar trebui să-ţi fie ruşine, vagabondule.
- Spune-mi şi gata. - Nu, treci la treabă, Alex.
Dumnezeule!
Nu eşti în stare de asta.
Dacă pot opera, înseamnă că pot să stau în picioare şi să vorbesc.
- Trebuie. - Nu merită.
Niciodată nu ai fost convinsă de proiectul ăsta.
Nu, Derek, la un moment dat, trebuie să te întrebi
dacă prezenţa ta aici o să facă mai mult rău decât bine.
Crede-mă.
Mai bine anulezi chestia asta
decât să te duci acolo şi să vomiţi... sau mai rău.
Meredith, nu am de ales. Asta e treaba noastră.
Să ne ţinem tari.
E bine acum?
O, nu!
Nu, nu.
Dr Shepherd, nu vă ridicaţi.
Sunteţi deshidratat. Aveţi o perfuzie cu Phenergan.
Nu vreau să vă scoateţi perfuzia.
Sunt...
Aici, dr Shepherd.
Aici.
Nici măcar nu eşti cald!
Mă simt mult mai bine.
Le-am schimbat scutecele,
le-am înlocuit perfuziile, au făcut pipi pe mine
şi am ratat o operaţie pentru ca tu să stai aici
să te odihneşti după o boală imaginară.
Copiii sunt bine? S-a îmbolnăvit vreunul?
Nu. Sunt bine.
Tu însă nu o să fii.
Mulţumesc, Stephanie.
Pe bune.
Cu plăcere.
Ross.
Ce fac pacienţii din studiu?
Sunt bine.
Analizele sunt bune, nu sunt probleme.
- O zi perfectă. - Bine.
Ne vedem sus. O să încep să lucrez la raport.
Aşadar tu...
Toate turele de week-end
şi o să-ţi fiu Maimuţica-face-tot timp de două luni.
E ceva deosebit.
Când întâlneşti pe cineva...
şi e o conexiune.
Ne-am nimerit.
Este atât de...
Nu ştiu cum să-ţi explic... Ea înţelege. Mă înţelege.
Deşi e foarte posibil să nu o să ţină prea mult.
La o adică, doar 4% din chirurgii ortopezi sunt femei.
Dar tocmai de asta ar fi aşa de grozav.
- Callie. - Da?
Dumnezeule! Ai căzut?
Nu, nu, nu.
Podeaua e bună şi răcoroasă.
Şi iată-mi noul prieten.
- Ia ghici. - Ce?
Încă le mai am.
Superputerile mele sunt neatinse.
- Da. - Super!
Super!
Cât trebuie să mai stea aşa?
Cel puţin până când infecţia principală dispare.
După aceea e greu de spus.
Dar cum să se facă bine dacă e stresat,
dacă nu îi place unde stă?
Trebuie să avem încredere că antibioticele îşi vor face efectul.
Dacă imunitatea nu îi revine, e foarte probabil că va trebui
să rămână într-o formă de izolare sau alta pentru tot restul vieţii.
Pentru tot restul vieţii?
Dragule!
Mami! Tată!
Te iubim, dragule!
Suntem aici cu tine, amice.
- Nu te speria. - Nu plecăm nicăieri.
Suntem aici.
- Mamă. - Suntem aici, Braden.
- Totul e bine. - Nu-ţi face griji.
Nu o să te părăsim niciodată. Bine?
Te iubim.
Este un fapt cunoscut
că doctorii sunt cei mai răi pacienţi.
Eşti bine?
Ţi-am adus nişte supă fierbinte.
Bună!
Lasă-mă în pace!
Bine, bine.
Sunt aici dacă ai nevoie de ceva, da?
Bine.
Ne ignorăm simptomele până când ajungem la pământ.
Ştii că a trebuit să scormonesc după ele în gunoi?
Aş putea să fac o grămadă de glume pe seama asta.
Dă-i drumul, glumeţule.
Dar stai jos şi plăteşte-ţi facturile cât te amuzi.
Ce îţi pasă ţie?
Ştiu că preferi să împingi chestiile deoparte
să nu le vezi şi să nu-ţi baţi capul cu ele.
Dar cu cât aştepţi mai mult, cu atât e mai rău.
De exemplu, tatăl tău.
L-ai evitat o grămadă de timp,
iar atunci când a trebuit să ai de-a face cu el a fost un chin.
Dar ai scos-o la capăt.
Şi nu cred că poţi să negi că acum nu te simţi mai bine.
- E foarte simplu, nu? - Da.
E o soluţie simplă.
Iar soluţiile simple te motivează foarte mult.
Cred că am descoperit o modalitate şi mai simplă.
Ne place să credem
că suntem o specie aparte faţă de pacienţii noştri.
Am ratat-o.
Aşa e.
Au plecat toţi?
Gerhardt Strauss?
S-au supărat?
Nu, de fapt a ieşit foarte bine.
Păreau cu toţii convinşi.
Cu excepţia estonianului care era pierdut.
Stai aşa. Ce s-a întâmplat?
- Poftim. - Bună seara.
Dr Shepherd vă urează bun venit
şi regretă că nu poate să fie aici în această seară.
S-a îmbolnăvit brusc şi dezgustător...
- Ţi-am spus... Am auzit asta suficient. - Aşa că eu sunt soţia.
Mi-ai ţinut discursul.
- Şi sunt aici în numele său. - Păi...
La început, când soţul meu a fost cooptat în acest proiect,
nu am fost de acord cu asta.
Mi-am ţinut propriul meu discurs.
- Dumnezeule! - Ar fi necesitat timp şi energie...
timp departe de familie,
de căsnicie, de munca mea...
de munca lui.
Dar foarte curând am realizat, cum veţi realiza şi dv în seara aceasta,
că este o oportunitate de o importanţă critică, covârşitoare.
Merită fiecare minut din timpul dv preţios,
aşa că voi începe.
Toţi cunoaştem pe cineva
care suferă de o afecţiune a creierului.
Dar niciunul dintre noi nu este invulnerabil.
Asta nu e de bine.
Mă duc acasă.
Doamne!
Stimulatorul cardiac al Francescăi funcţionează bine
am văzut ecografia postoperatorie a lui Ivy. Nu e niciun semn de respingere.
Şi care sunt veştile proaste?
Din păcate, biopsia nu a evidenţiat o cauză virală.
Şi atunci care este cauza?
Am vrea să facem mai multe teste.
Poate chiar să trimitem pe cineva
să vă evalueze casa pentru potenţiale cauze.
Nu ştim deocamdată.
Nu ştim ce anume le afectează inimile.
Dar vestea bună e că ne-am dat seama la timp şi că le tratăm.
La un moment dat, trebuie să recunoaştem că suntem oameni...
Nu sunt bolnav. Sunt bine.
Şi că uneori...
chiar şi cei mai puternici au nevoie de ajutor.
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro