Harper Avery e unul dintre cele mai importante premii pentru un chirurg.
Nominalizaţii sunt sunaţi întotdeauna în aceeaşi zi de vineri din aceeaşi lună,
la ora 8:00 a coastei de est, adică la ora 5:00 în Seattle.
La naiba, Mer! Dumnezeule, telefonul!
- Îmi pare rău! - Telefonul!
- Ţi-ai amintit să-l... - Da, e încărcat.
E încărcat şi soneria e pornită.
Stai aşa. Dă-ţi cu nişte ruj.
Mama a fost nominalizată de cinci ori. Am mai trecut prin asta.
- Dar dacă... - Imposibil. Catherine Avery a spus
că eşti pe lista preferenţială şi că proiectul tău e inovator.
Va duce la printarea de inimi. Va salva milioane de oameni!
- Cât e ceasul? - 05:01.
- Au sunat? - Încă nu.
- Au sunat? - Nu.
Dacă sunt cinci nominalizaţi, vor fi sunaţi în ordine alfabetică.
Yang e ultima.
- Nu se poate! - Scuze! E Shane.
Salut. Nu, nu încă, dar mai e timp.
- E... - 05:02.
Dacă sună telefonul, totul se schimbă.
Dintr-o dată eşti o mare vedetă.
Dacă nu sună, nu ştiu ce se întâmplă.
Mama a fost o mare vedetă. Întotdeauna a fost sunată.
Mer, pe bune acum, dacă nu sună?
- Ce fac? - Răspunde.
E număr de Boston. Ei sunt!
Gata, calmează-te.
Vei fi amabilă şi blândă.
Le mulţumeşti, dar nu te ploconeşti.
Să-ţi aminteşti cine eşti. Tu eşti Cristina Yang
şi vei schimba viitorul medicinii.
- Răspunde naibii odată! - Linişte!
Nu te mai fâţâi atât!
Alo?
Da, sunt Cristina Yang.
A spus noi"? Eşti sigură că Shane a spus aşa?
A spus: Am fost nominalizaţi"?
După părerea lui, el şi Cristina Yang au fost nominalizaţi
la cel mai mare premiu medical din ţară.
- O să fie insuportabil. - Taie-i din nas. E încă maimuţica ta.
- Nu azi. Nu sunt atât de rea. - Ba cam eşti.
- Bună, Frankie. - Bună!
- Cristina a fost nominalizată! - Atunci a primit apelul.
E rujată la cinci dimineaţa?
- Ce drăguţ! - Bună, Frankie!
- Venim la vizită, să nu stai mult. - Bine.
Duc copiii la creşă şi ne vedem la magnetoencefalograf.
- Bine, ne vedem acolo. - Pa.
- Aveţi un magnetoencefalograf? - Da, ne ajută la alegerea candidaţilor
- ... pentru studiu. - Nu costă o grămadă de bani?
Beneficiile lucrului pentru guvern.
Vrei şi tu o distincţie Harper Avery.
Vreau ca oamenii cu amputaţii să poată merge folosind proteze robotice.
Dacă pe parcurs primesc şi un premiu Harper Avery, nu o să-l refuz.
Acum e momentul.
Sofia aproape începe şcoala, zilele petrecute cu copilul s-au încheiat.
- Sau poate că nu. - Eu zic să ne oprim cât avem controlul.
Da, Sofia e perfectă. De ce să ispitim soarta?
- Să am şi eu un moment de reflecţie. - Unde-i distincţia mea Harper Avery"?
Poate.
Poate...
- Bună, Frankie. - 'Neaţa, dr Avery!
Aţi fost numit după marele premiu Harper Avery?
El a fost numit după mine, după numele familiei mele.
De unde ai auzit tu de...
- Nu contează. - Bună!
Bună! Ai fost acasă? Nu te-am văzut.
Da, am avut un copil de 14 ani cu plagă împuşcată.
M-am simţit murdară şi m-am dus să mă schimb.
- Yang a fost nominalizată, nu? - Da.
- Chiar n-ai ştiut nimic? - Comitetul care face nominalizările
e complet separat de fundaţie.
- Eu sunt doar un om obişnuit. - Dar mult mai atrăgător.
- Ai costum de baie pe tine? - Nu mai aveam lenjerie curată
şi n-am avut când să spăl rufele.
- De aceea se duc la spălătorie. - Avem maşină de spălat şi acasă.
Zise doctoriţa în costum de baie.
E o extravaganţă să plăteşti pe cineva să-ţi spele rufele.
- Cât ai dat pe cafeaua aia? - Patru dolari.
Adică 66 pe săptămână?
Asta înseamnă... Aşteaptă puţin.
O mie de dolari pe an pe care tu îi risipeşti.
Doar nu-i cheltuiesc pe târfe şi avioane private. E un latte.
O să-ţi iau un expressor
şi o să te învăţ cum să-ţi faci singur cafeaua.
- O să fii îmbrăcată în costumul de baie? - Încetează.
Azi-noapte s-au împuşcat unii dintr-o bandă şi e nebunie la camera de gardă.
Fetiţa prematură a luat 60 de grame în greutate
şi asistentelor li se pare grasă.
Eu le-am spus că arată ca o cârtiţă golaşă.
Doctoriţa mea a fost nominalizată la nu ştiu ce premiu şi toţi sunt geloşi.
- Ce mişto! - Nu la fel de mişto ca aia.
Părinţii mei încearcă să-mi distragă atenţia
de la faptul că sunt închis într-un balon.
Nu trebuia să primeşti nişte analize şi apoi să te scoată de aici?
Ba da. Uite că vin.
Treci pe la mine. Salonul nostru e în capătul holului, pe dreapta.
- Iată-l! - Bună, gândăcelule!
Braden! Bate palma, campionule.
- De ce plângi, mamă? - Păi...
Nu plâng.
Scuzaţi-mă. Nu pot.
Din nefericire, nivelul tău leucocitar e tot zero.
Infecţia aproape că a dispărut,
dar speram că nivelul limfocitelor T să crească.
Înţeleg. Dar nu pricep de ce plânge mama.
Trebuie să mai fie şi alte soluţii.
Doar n-o să mă lăsaţi să trăiesc toată viaţa într-un balon.
- Nu spui nimic, tată? - Nu-i aşa de simplu, puiule.
Corpul tău nu poate combate infecţiile
şi enzima nu mai are efect.
La copiii cu boala ta, transplantul de măduvă dă rezultate. Căutăm donatori.
Ei caută pe cineva compatibil de când eram bebeluş şi n-au găsit.
Şi dacă nici voi nu găsiţi?
Nu există alt tratament pentru ce ai tu.
Ne ocupăm de asta, dar deocamdată...
singurul loc în care eşti în siguranţă este aici.
Frankie, ai întârziat.
Nu mai sunt pacientă, nu trebuie să fiu prezentă la vizite.
- Dar dv, da. - Ai dreptate, am întârziat.
- Ne întrecem? - Da, sigur.
Te întrec! Haide!
- Mai încet! - Nu e corect!
Ţi-am adus brioşă cu fulgi de ciocolată pentru când o să te simţi mai bine.
- Tu cum te simţi, Frankie? - M-a întrecut, aşa că...
... Se pare că stimulatorul cardiac pe care ţi l-am pus funcţionează.
Şi Ivy... Pe bune, Ivy?
Chipsuri cu ceapă şi smântână la micul-dejun?
- Mi-aţi spus să mă îngraş. - Ce bine!
La 14 zile după transplantul de inimă, analizele lui Ivy sunt excelente.
Iar domnul Link?
Lincoln McNeil, nouă ani, insuficienţă cardiacă în stadiu final,
în aşteptarea transplantului, prioritate maximă.
În familie au existat boli cardiace.
Cauză e încă necunoscută.
Acum 14 zile, Link a avut simptome de cardiomiopatie
după care situaţia i s-a deteriorat rapid.
Încercarea de conectare la un aparat de asistenţă ventriculară a eşuat
din cauza a ceva ce am uitat.
- Coagularea. - Aşa e.
Pacientul e conectat la oxigenatorul cu membrană şi este...
- Stabil. - Nici eu nu puteam s-o spun mai bine.
Mulţumesc.
- Care e situaţia transplantului? - Link e primul pe listă.
Cât poate supravieţui conectat la aparat?
Cu valori aşa de mici...
cel puţin o săptămână.
- Ne rugăm să se întâmple o minune? - Am avut parte de una la Ivy.
Nu stăm şi aşteptăm.
Căutăm fără încetare alte opţiuni.
Între timp... mâncaţi mâncare sănătoasă.
Am sunat la Stanford, la cei ce testează pompa cardiacă cu eliberare lentă
de medicamente pentru prevenirea cheagurilor.
Nu s-a mai testat pe oameni, dar Link e un copil.
S-ar putea să se potrivească.
Vă anunţ când primesc răspunsul.
Aşa ai de gând să te comporţi?
Ca şi cum ar fi o zi obişnuită la birou?
Asta şi este.
Nu, vreau detalii. Ce-au spus?
- Felicitări. - Şi tu ce-ai spus?
Mulţumesc.
- Cristina... - Serios, e doar o nominalizare.
Sunt fericită, dar am foarte mult de lucru.
Vreau să mă concentrez la asta. Nu vreau să fac mare tam-tam.
- Hai să mergem pe aici. - Da!
- Să luăm ceva de mâncare. - De ce? Am chipsuri.
Surpriză!
- A cui a fost ideea? - A lui Meredith.
Felicitări!
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 19
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
Inovaţie, imaginaţie, excelenţă.
Înfruptaţi-vă din ele. Plutesc în jurul vostru.
Mai degrabă plutesc în jurul dr Yang.
Iar Shane o acaparează.
Nu vorbesc doar de dr Yang.
Dr Shepherd testează un aparat
care poate citi emoţiile şi are aplicaţii în proiectul la care lucrează cu dr Torres.
- Torres! Acolo vreau eu! - Dr Grey va face
un transplant de rinichi în care donatorul şi primitorul au HIV,
primul din acest stat de când a intrat în vigoare în noiembrie noua lege.
- Un moment istoric. E al meu! - Iar dr Bailey caută
un remediu genetic pentru copilul fără sistem imunitar.
Edwards?
Ieri am lucrat cu ea. Nu face nimic. Se zgâieşte la ecranul computerului.
Asta nu înseamnă nimic. Se gândeşte.
Creierul ei lucrează, se pregăteşte pentru acel moment de inspiraţie.
Poate părea nimic, dar într-o clipă... Focul de artificii de 4 Iulie.
Să nu clipiţi, veţi pierde momentul.
Aşa a fost şi la mine şi la Yang la început.
Ne-am zgâit mult la ecranul computerului şi uită-te unde am ajuns.
Vai, Shane...
- Shane, Shane, Shane... - Nu se poate!
Nu voiam să-ţi fac astăzi aşa ceva. Aşa e, fetelor?
- Pe cuvânt! - Dar prea te umfli în pene.
Nu fac nimic interesant. Printez mostre de canal.
Nu mai printezi, Maimuţica-face-tot!
Bucură-te de lucrul cu dr Bailey. Focul de artificii de 4 Iulie!
- Naşpa. - Maimuţica-face-tot!
Vă rog să aveţi răbdare. Ştiu că am mai discutat asta,
dar spitalul are nevoie de consimţământul vostru.
- Începe, Murphy. - Cum vă numiţi?
Keith Kalber.
Keith, înţelegeţi că rinichiul pe care îl primiţi
vine de la o persoană infectată cu HIV?
Sper. Am fost acolo când a fost diagnosticat.
Deşi minor, există riscul unei infecţii secundare
prin combinarea tulpinilor de virus.
Ştiind toate astea, doriţi să continuaţi?
Da.
Parcă ne căsătorim.
- Tu de unde ştii cum e? - Poftim?
Mereu are parte de cei mai buni parteneri, însă refuză să se implice.
Putem să ne întoarcem la imensul meu sacrificiu?
Marty, înţelegeţi că riscurile donării sunt similare cu riscurile
oricărei alte operaţii majore, ca de pildă hemoragia şi infecţia?
Iar moartea provocată de donarea unui rinichi
e extrem de rară.
Cât de extremă?
0,06%.
Am depăşit noi situaţii mai grele.
Categoric!
Înainte de a face găuri în creierul cuiva,
trebuie să ne asigurăm că e un candidat bun pentru robotică.
Trebuie să fie motivat, stabil şi sănătos din punct de vedere neurologic.
Aparatul acesta ne oferă o imagine despre toate astea.
Tu vei fi punctul nostru de referinţă.
Îţi vom arăta nişte imagini, tu trebuie doar să le priveşti.
Eşti gata, Wilson?
Acolo e amigdala, nu?
E luminată intens de emoţii negative cum ar fi teama, furia, supărarea, ura.
Acum uită-te la nucleul accumbens.
Centrul plăcerii?
N-ar trebui să fie aşa.
Ce-i cu tine, Wilson? Nu-ţi plac pisicile?
Nu le suport.
Cu plaja ce ai?
Nisip în ochi, cancer de piele, vacanţe pe care nu le-am avut când eram mică.
Avem o fractură deschisă de radius la camera de gardă.
Poftim!
A fost nevoie de o mână ruptă ca s-o facă fericită.
I-am trezit interesul pentru ortopedie. Priveşte.
Wilson, vrei să repari tu braţul?
Ador noua noastră jucărie!
Yang a devenit prea sofisticată pentru tine şi te-a trimis în divizia B?
Nu, voiam să văd cum merge proiectul dv.
Secvenţa genomică e viitorul medicinii.
Nu e o ca o operaţie cu pretenţii, dar salvează vieţi.
Ce vrei, să salvezi vieţi sau să participi la ceremonii?
Să salvez vieţi.
Nu mă înţelege greşit.
Mă bucur pentru dr Yang. De ce nu m-aş bucura?
Eu am instruit-o, eu am format-o.
E ca şi cum nominalizarea asta ar fi şi a mea.
Keith şi Marty sunt gata.
A, da... faimosul transplant de rinichi.
Credeam că vrei să faci tu recoltarea de la donator.
Da, şi tu să faci treaba care aduce premii.
Da, mi-aduc aminte.
Dă-mi un mesaj când sunteţi gata.
Tot eu am instruit-o şi pe ea.
Vă mulţumesc că m-aţi contactat.
Am aflat că lucraţi la o pompă cardiacă cu eliberare lentă de medicamente
care dă rezultate excelente la oi.
Da, eu sunt.
Mai sunt nominalizaţi încă patru chirurgi extraordinari.
Vă mulţumesc.
Da. Cum spuneam, am un pacient tânăr.
E conectat de 10 zile la oxigenatorul cu membrană
şi are deficit de proteină S.
Poftim?
Printez 3D canale pentru pacienţii cu sindrom cardiac hipoplastic stâng.
Da.
Cred că pacientul meu ar fi un candidat excelent
ca o excepţie pentru un caz de extremă urgenţă.
Aici.
Înţeleg.
Dumnezeule! Nu! Ce e?
Circuitul de la oxigenatorul cu membrană s-a înfundat
şi băiatul nu răspunde la perfuzii.
Cheamă-i pe dr Hunt şi pe dr Robbins.
Să-l deconectăm...
Dr Yang?
Dr Yang, s-a întâmplat ceva?
Dr Yang? Alo?
Nu poate să vină la telefon.
Face cheaguri chiar şi cu heparină.
Nu pot să-i dau mai multă, că pierde tot sângele,
şi nu pot să-i dau mai puţină, că o să tot facă cheaguri.
Avem nevoie de inima artificială de la Stanford.
Nu se poate.
Poftim?
Nu sunt ei de vină. Ei vor să ne lase să încercăm.
Nu ne lasă ANM.
Sunt precauţi şi insistă să mai facă încă un studiu pe animale.
Mai sunt şase luni până li se dă aprobarea.
Şi atunci ce facem?
Sperăm să apară un donator.
Azi.
Da.
E timpul să te pregătim pentru...
Nu pot să fac asta.
Keith are dreptate.
Am rezistat când aveam şanse mult mai mici.
Suntem încă în viaţă, deşi ne-au murit o groază de prieteni.
Şi am fost sănătos atâta vreme.
Devii un pic îndrăzneţ.
Uiţi ce norocos eşti.
Iar eu...
Sunt un prieten îngrozitor, dar...
Mi-e frică.
Dacă o să fiu eu unul din acei 0,06%?
Nu cred că pot să-i dau rinichiul.
I-ai spus lui Keith?
E bolnav de atâta vreme,
iar atunci când s-a votat legea a fost atât de fericit.
Şi apoi am aflat că eram perfect compatibili.
Şi acum...
cum pot să mă uit în ochii prietenului meu
şi să-i spun că nu o să-i salvez viaţa?
E un caz nefericit, dar se mai întâmplă.
Am interpretat greşit analizele şi de fapt Marty nu e compatibil.
Nu înţeleg.
Da, e strigător la cer.
Sunt şocat.
Şi noi la fel.
Şocate şi dezamăgite.
Şi ce facem acum?
Continuaţi cu dializa şi intraţi din nou pe lista de transplant.
Ce ironie!
Ani de zile m-am luptat cu HIV.
Am ajuns în punctul în care aproape că nu mai am virusul în corp.
Am supravieţuit.
Iar acum mor de o boală de rinichi.
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Nu e vina ta. Ai încercat.
Ai vrut să faci asta.
O, Doamne!
Nu ştiu ce m-aş face fără tine.
Cu ce te ocupi?
Sunt chirurg ortoped.
Îţi place ocupaţia ta?
O ador.
- Eşti căsătorită? - Da.
Ai copii?
Unul.
Te consideri un om fericit?
Extrem.
Şi vrei să participi la acest proiect?
Da.
Nu.
Nu ce?
Dacă e să mă iau după rezultatele astea, aş zice să suferi de depresie
şi te-aş elimina din studiu.
Nu am depresie.
Nu e mare lucru. Putem să punem pe altcineva ca subiect de comparaţie...
Derek, nu am depresie. Arată-mi pisoiul.
Da. Vezi?
Sunt fericită.
Sunt fericită?
Nu.
Bine...
Nu! Ce faci...
Chiar îmi plac pisoii.
Aşa e.
Dr Torres mi-a spus că-ţi plac oasele.
După ce termini cu pacientul ei,
vrei să faci o reducţie deschisă cu fixare internă de mandibulă?
Normal!
Văd că ţi-ai mai luat o băutură.
Ceai cu gheaţă. E destul de bun.
Vrei?
Sunt foarte mulţumită cu apa mea.
- Acela e... - Un costum de baie. Da. Modelul sport.
Am rămas fără chiloţi.
Nu înţeleg.
Tu nu porţi costume de baie atunci când rămâi fără chiloţi curaţi?
Eu nu rămân fără chiloţi curaţi.
Eşti rezident. Când ai timp să-ţi speli rufele?
Sunt doctor. Le dau la curăţat.
Incizia arată bine.
Unde sunt părinţii mei?
S-au dus să se întâlnească cu un grup de sprijin pe care îl avem aici
ca să-i ajute pe alţii să treacă peste problemele dificile.
Eu sunt cel blocat aici.
Vrei să vorbeşti despre asta?
Nu.
Vrei să jucăm dame?
Nu.
Şah?
Nu.
Trebuie să mă laşi să te bat la ceva.
M-aş juca cu cineva de vârsta mea.
Ai grijă.
O să sfâşii plasticul.
Asta şi vreau.
Operaţia s-a anulat.
S-a anulat?
Donatorul s-a răzgândit.
Te rog să-i spui Cristinei că mă bucur foarte mult pentru ea.
Sunt sigură că ar fi încântată să audă asta de la tine.
Şi mie mi-ar plăcea să avem discuţia asta,
dar sunt ocupată cu căutarea unei modalităţi
ca o genă să se înmulţească în corpul unui băieţel.
Aşa că ţi-aş fi profund recunoscătoare dacă ai putea să-i transmiţi
dr Yang sincerele mele felicitări.
Bine.
Aţi spus că starea lui e stabilă.
Aţi spus că mai are cel puţin o săptămână la oxigenatorul cu membrană.
Credeam că avem situaţia sub control şi nu ne aşteptam să facă cheaguri.
Iar eu, acum şase luni, nu mă aşteptam la nimic din toate astea.
Stăteam la coadă în maşină ca să-mi iau de la şcoală
cei trei copii fericiţi şi sănătoşi.
Iar acum...
Acum am doi copii cu insuficienţă cardiacă severă
şi altul ţinut în viaţă de un stimulator cardiac.
Iar dv nu puteţi să-mi spuneţi de ce sunt copiii mei bolnavi
şi acum vă scărpinaţi în cap
şi-mi spuneţi că nu mai aveţi ce să mai faceţi pentru Link
decât să aşteptaţi?
Credeam că sunteţi un doctor premiant.
Frankie.
Părinţi mei spun întruna că faceţi tot ce se poate,
dar tot ce se poate nu ajunge.
Frankie, stai!
Frankie!
Dr Yang?
Sunt stagiar aici.
Voiam să vă felicit.
Sigur o să câştigaţi.
- Vii din viitor? - Nu.
Atunci închide gura.
Vrea să spună mulţumesc.
Vrea cineva drob?
N-ai mâncat şi ieri tot drob?
Ba da. Şi alaltăieri.
Probabil o să mai mănânc şi mâine, pentru că a mai rămas o bucată.
Jackson nu mănâncă acelaşi fel mai multe zile la rând.
Spune că mâncatul din caserolă îi provoacă depresie.
Ştii ce-mi provoacă mie depresie? Să dai 7 dolari pe un hamburger.
Fă-o să înceteze.
Şi pe ea.
Bună!
Îmi scăzuse glicemia, Shepherd.
Ia-ţi mâncarea la pachet. O luăm de la capăt.
Hai, să mergem!
Iat-o!
Viitorul medicinii.
Cum te simţi?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Bine.
Şi mama ta era la fel.
N-ai mâncat şi ieri tot drob?
Ba da.
Şi alaltăieri.
Şi probabil o să mai mănânc şi mâine.
Dr Grey?
O să mă omorâţi.
O să le mulţumesc părinţilor mei, bineînţeles.
De ce? Nu te-au ajutat ei să câştigi premiul Harper Avery.
M-au adus pe lume.
Ar trebuie să le mulţumesc în public.
Eu nu am părinţi,
aşa că nu o să-mi risipesc discursul cu ei.
O să fie vorba numai despre mine. Modest, dar...
Egocentric.
Exact.
- Puteţi să încetaţi? - Ce e, Shane?
Maimuţelei-face-tot îi e dor de canale?
Te rog, hai să facem schimbul înapoi.
Bailey spune că e punctul să facă descoperirea.
E aşa de zile bune.
Rămân cu Yang.
Unde e?
Ce cauţi?
Caut o poză cu Harper Avery.
E imaginea mea de fundal.
Ştiu cum arată premiul Harper Avery.
Caut o poză cu premiul Harper Avery al lui Ellis Grey.
De ce?
Mi-aduc aminte că eram la facultate,
mă uitam prin reviste medicale vechi
şi am văzut o poză cu ea când l-a câştigat prima dată.
Era tânără. Avea vreo 35 de ani.
Eu am aproape 35 de ani.
Ai 27.
Viaţa mea e searbădă şi banală.
Şi nici nu ştiu ce caut aici.
N-o să câştig niciodată premiul Harper Avery.
La fel de bine aş putea să mă mut la ţară să cultiv legume.
Măcar aş face ceva util.
I s-a anulat operaţia de transplant.
Vrei să stai cu Bailey?
Dumnezeule!
Cartofi prăjiţi! Ce bine!
Până la urmă se face operaţia?
Cam aşa ceva.
Marty s-a simţit groaznic, aşa că s-a răzgândit iar.
Dar i-am spus lui Keith că nu sunt compatibili.
Ce-ai făcut?
Sunt cei mai buni prieteni. Încercam să fiu de ajutor!
Te-ai implicat emoţional. Greşeală de începător.
Nu sunt începătoare.
Dar nu ştiu cum să fac să-i explic asta.
Ştiu eu.
Dr Grey a interpretat greşit rezultatele analizelor.
Relativa ei lipsă de experienţă a condus la o eroare regretabilă.
De fapt sunteţi perfect compatibili.
Ce veste bună!
Îmi pare rău, Keith.
Sunt gata să uit totul şi să trec mai departe.
Ştiţi cum sunt chirurgii aceştia tineri.
Le stă capul numai la imagine şi la premii, şi devin neglijenţi.
A spus că e gata să treacă peste.
Din fericire, sunt disponibilă să vă fac eu transplantul
şi vă asigur că eu prefer realizările, nu aparenţele.
Credeam că dv îl operaţi pe Marty.
Nu mă deranjează să mă opereze dr Grey.
De ce te mulţumeşti cu puţin?
Nu face decât să-mi scoată rinichiul.
Cât de greu poate să fie?
Dar de-abia e în stare să interpreteze nişte analize.
N-ai de unde să ştii
că nu-ţi încurcă rinichiul cu vezica biliară.
Vă asigur că sunt un chirurg foarte bun.
Ce-ar fi să vă fac rost de un alt chirurg pentru operaţia lui Marty?
Poftim?!
O idee bună.
Da.
Vă mulţumesc.
Avem nevoie de dispozitivul acesta.
O să-l ţină în viaţă pe copilul acesta până apare o inimă pentru el.
Prostii! Sunteţi ANM! Voi faceţi regulile!
Tocmai am pus la loc un radius fracturat
şi am asistat la o reducţie deschisă cu fixare internă de mandibulă.
Ce zici, nu e o zi grozavă?
Pacientul meu e prizonier pe viaţă într-un balon.
Tu şi cu Bailey o să găsiţi o soluţie.
Atât e de bună ziua asta.
Imaginaţia şi inovaţia sunt la tot pasul.
Eu văd o grămadă de nefericire şi de eşecuri.
Alex.
Să accept slujba aia la clinica privată?
Credeam că te-ai hotărât deja că o să-l suni pe dr Gură-de-Fund şi...
Aşadar Yang câştigă premii, iar eu trădez cauza?
Nu trădezi cauza dacă accepţi o slujbă undeva unde o să faci ceea ce-ţi place.
Nu m-am gândit niciodată să mă angajez la o clinică privată.
Nu m-am gândit niciodată la bani.
Nu e nimic rău să câştigi nişte bani.
Ce să cumpăr?
Un apartament la Aspen? Nici măcar nu schiez.
Nu toţi oamenii bogaţi sunt nişte nesimţiţi.
Poţi să accepţi slujba fără să devii un nesimţit.
- Braden? - Braden!
- Braden, unde eşti?!
- Unde e? Unde e băiatul meu? - Nu-l găsim!
Braden!
Ai grijă!
- Te prind! - Ba nu!
N-aveţi voie să fugiţi pe culoar.
- Te-am prins! - Ba nu!
Ba clar că da.
- Frankie! Nu-l atinge! - Braden!
Nu puteţi. E imunocompromis.
Dacă e expus şi mai mult...
chiar şi respiraţia altcuiva... îl poate pune în pericol.
Vă rog, puteţi să vă îndepărtaţi cu toţii de băiat?
- Micuţul meu! - E în regulă, fiule. Nu-ţi face griji.
- Te iubim foarte mult. - E în regulă, fiule, bine?
Nu-ţi face griji.
Suntem aici.
- Eşti puternic. - Nu plecăm nicăieri.
Nu-ţi face griji.
- Mami si tati sunt aici, da? - Suntem aici, fiule.
Nu-ţi face griji.
Braden mi-a spus că e bine.
Mamă...
Link o să moară?
Sper că nu.
Dar e foarte bolnav.
Este chiar mai rău decât era Ivy
şi mai ştii ce bolnavă era ea?
Da?
Am veşti bune.
A fost un refuz categoric.
Şi apoi mi-am dat seama că Frankie a avut dreptate.
Eşti un doctor grozav.
Aşa că le-am spus că urmează să câştigi un premiu Harper Avery.
Au instalat pompele cardiace în inimile a 10 oi,
iar 9 dintre ele au funcţionat fără să apară cheaguri.
Grozav!
M-au pus să aştept şi, câteva minute mai târziu,
şi-au dat acordul.
Aşa... deodată. Brusc, eşti cineva important.
Brusc, poţi să obţii rezultate.
Oile au fost ideale pentru asta.
Au inima la fel de mare cu cea a lui Link.
Părinţii şi-au dat acordul.
Au trimis aparatul cu avionul.
Wilson o să ţină legătura cu compania aeriană.
Cum ai reuşit să-i convingi pe cei de la ANM?
Nu o să-ţi vină să crezi.
Iniţial au refuzat. Categoric. Iar apoi...
Linişte! Te rog!
Am patru ore la dispoziţie ca să citesc tot studiul lor.
Puteţi, vă rog, să vă mutaţi petrecerea afară?
La San Francisco e ceaţă.
Toate zborurile civile sunt anulate pentru cel puţin câteva ore.
Starea lui se înrăutăţeşte.
Nu cred că mai are la dispoziţie atâta vreme.
Hai să mergem.
Ross o să ducă rinichiul de îndată ce îl scot
şi după aia vii să mă ajuţi la transfer.
Am înţeles.
Te descurci, Ross? Ai înţeles?
Ross!
Maimuţica-face-tot. Tu te întorci la lucrul la studiu.
- Am înţeles. - Nu. Am invocat maimuţica.
Să nu cumva să îndrăzneşti să te duci în sala aia de operaţii!
Prea târziu!
La naiba, Ross!
Bună ziua!
Voiam...
Nu contează.
Ce e cu maimuţica?
Aşa se spune când vrei ceva care este al altcuiva.
Aeroportul din San Jose e deschis. E un zbor prin Portland care ajunge acolo.
Asta ar fi peste şase ore.
Chiar şi aşa, durează prea mult.
Ţi-am spus, trebuie închiriat un avion particular.
Am înţeles, băiat de bani gata.
Am găsit unul! Un avion particular.
Este alimentat şi pregătit, gata de zbor, cum se spune.
- Bine. - Ia-l!
Da, interesant. Cam cât ar...
Este 25.000 dolari.
Şi cine plăteşte?
Nu, ne trebuie aprobarea consiliului pentru asta.
Tu eşti consiliul!
Trebuie întrunit de urgenţă consiliul director, nu avem de ales.
Haide!
Aşa trebuie procedat!
Foloseşte ăsta, da?
Pune-l pe cardul meu.
O să mă socotesc eu mai încolo cu consiliul. E în regulă.
Mulţumesc, Jackson.
Da, mulţumesc.
Da, cu American Express.
3768...
Era în seara în care Universitatea din Washington s-a calificat în finală.
Un boboc a căzut încercând să blocheze un veteran.
A fost o accidentare îngrozitoare.
Tibia era sfărâmată în două locuri, osul ieşea în afară cam vreo 15 cm.
Era ceva înfiorător.
L-am asistat pe medicul supraveghetor în sala de operaţii
să pună tije şi şuruburi.
A durat cam vreo şapte ore.
Şi m-am îndrăgostit.
De atunci şi până acum am făcut numai ortopedie.
Da, Callie, ştiu că nu vrei să auzi asta, dar...
Ei, hai! Nimic?
Mulţi oameni sunt deprimaţi.
Eu sunt un om fericit!
Am un număr de telefon pentru tine. Tipul ăsta e grozav.
M-a ajutat să trec prin nişte momente foarte dificile.
Viaţa mea e perfectă.
Sunt căsătorită cu o femeie minunată.
Creştem o fetiţă adorabilă.
Sunt promotoarea unor tehnologii medicale revoluţionare
bazate pe proteze robotice.
Ca să nu mai vorbim că am şi o casă.
Ţie ţi se pare că toate acestea mă deprimă?
Poate că maşina ta deşteaptă s-a stricat.
M-au scos din operaţie,
aşa că Bailey şi cu mine am decis să îl vizităm pe tati.
Bună!
Cred că eşti îndrăgostită de soţia mea.
Când a intrat Meredith, ţi s-a aprins centrul plăcerii.
Şi încă e aprins.
Nu.
Nu e Meredith.
Nu te-am văzut azi la şampania pe care am deschis-o pentru Yang.
Aveam de făcut vizitele.
Geloasă?
Pe Yang?
Nu trebuie s-o laşi să te roadă.
Pensă vasculară.
Când Ellis câştiga, pe mine mă rodea.
Nu m-a transformat într-un chirurg mai bun.
Doar într-un chirurg gelos.
Nu sunt geloasă!
Bine, sunt geloasă.
Acum eşti fericit? Şi am încheiat sesiunea de terapie.
Nu avem o lungime suficientă a venei renale drepte.
Va trebui să o pregătim.
Bailey, tu ai munca ta din laboratorul de genetică.
Lucrurile pe care le poţi face, vieţile pe care le poţi salva...
Sunt lucruri care câştigă premii.
Dau premii şi celor în pană de inspiraţie?
Băieţelul acela îşi va petrece tot restul vieţii într-un balon
dacă nu mă prind cum să îi repar mutaţia
şi mă tot uit peste cercetări de câteva săptămâni bune.
Anastomoza arterei iliace externe, fir de Prolene 5-0.
La o parte!
Elicopterul care aduce aparatul tocmai a aterizat pe acoperiş.
Ce am ratat?
Yang revede în gând întreaga procedură.
- E atât de tare. - E grozavă.
O să ia în mod clar premiul Harper Avery.
Iar noi o cunoaştem.
I-am imprimat unul dintre modelele de canal.
- O să mă pot lăuda toată viaţa cu asta. - Ce face?
- E fenomenală. - Este poezie...
Meredith, poţi să închizi interfonul?
Rinichiul prinde o culoare roz. E chiar frumos.
Ce-a fost asta?
Tocmai am făcut transplantul unui organ HIV pozitiv
şi tu faci o mutră bosumflată?
Mi-aduc aminte ce uimiti eram de HIV,
de modul în care pătrunde în celule,
cum îşi replică ADN-ul.
Virusul cu un design perfect.
Înţeleg cum funcţionează HIV.
Nu credeam că o să găsim vreodată ceva care să îl combată.
Şi uită-te azi la Keith.
Trăieşte.
Este plin de limfocite.
Şi tocmai a primit un transplant de rinichi... de la noi.
Când facem lucrul ăsta minunat, încerc să mă bucur de asta,
iar tu strici tot hazul.
Înţeleg cum funcţionează HIV.
Da, ai mai spus asta.
Să închidem pacientul şi gata.
Vreau să mă bucur de nişte soare, nu de nori de ploaie.
Nu, nu. Este un virus cu un design perfect.
HIV are o modalitate de transport ingenioasă...
mecanismele pe care le foloseşte...
Dacă aş putea să îl dezactivez...
Trebuie să citesc tot ce există despre terapie genetică şi vectori virali.
Am nevoie de celule stem. Trebuie să mă duc în laborator.
Am nevoie de o mocca latte!
Da, bine, du-te. Închidem noi.
- Du-te acum. - Bine.
Ce-am pierdut?
Explozia.
O să încep de aici
şi las o margine a ventriculului ca să am de ce coase pompa.
O idee bună.
Ai căutat pe internet să vezi cine a mai fost nominalizat?
Nu.
Eu am căutat.
Vrei să ştii ce cred eu?
Nu.
Scuze. Daţi-mi voie.
Scuze.
Nimeni nu bănuieşte că mori de gelozie în momentul ăsta.
Nu e adevărat, mă bucur pentru ea.
Da. Am un aparat care va confirma că mori de gelozie.
Mi-am dat azi cu mascara rezistent la apă,
pentru că eram sigură că n-o să mă abţin să plâng.
Iar dacă cineva m-ar fi văzut,
aş fi spus că plângeam de bucurie pentru ea
iar ei m-ar crede, pentru că...
un prieten gelos nu organizează un toast cu şampanie, nu?
Ai pus la cale un toast de şampanie ca să-ţi maschezi gelozia?
Eşti genială.
Ar trebui să îi suni pe cei cu premiul Harper Avery.
Spune-le tu asta. Poate că o să-mi dea mie un premiu.
Am legat camera deasupra şi ce să vezi?
Poţi să vezi pe tabletă pe unde merge şi poţi să vorbeşti cu oricine.
Ştiu că nu e chiar ce ţi-ai dorit.
E bestială! Cât de departe ajunge?
180 de metri. Adică toată secţia de pediatrie.
Poţi să-ţi vizitezi iubita.
Nu e iubita mea!
Yang a terminat. Operaţia a reuşit.
Super!
Tu ai făcut aia?
E o chestie de 10 dolari.
Mi se pare grozavă.
Da, banii îţi permit să faci chestii bune în lume.
Dumnezeule!
L-ai sunat pe Gaură-de-fund.
Da. I-am spus că sunt interesat.
Yang?
Felicitări pentru premiul Harper Avery.
E doar o nominalizare.
Cristina Yang!
Credeam că te învăţasem asta.
Când cineva te felicită,
îl priveşti în ochi, îi zâmbeşti şi îi spui mulţumesc.
Mulţumesc, dr Bailey.
Cu plăcere, dr Yang.
Rinchiul funcţionează excelent. Diureza este bună.
O diureză care va face istorie.
Maimuţica-face-tot, Shane.
Cred că o să mă întorc la laboratorul genetic al doamnei doctor Bailey.
Acum vrei să te bagi.
E a mea.
Nu. Tu te ocupi de canalele tale.
Ross!
Dr Webber, caut o poză a lui Ellis Grey cu primul ei premiu Harper Avery.
Mai ţineţi minte în ce an a fost?
1988.
Vrei să o vezi?
Era atât de fericită.
Da.
Era fericită.
A fost o noapte minunată.
O noapte grozavă.
Până acum, nu e nici un semn de coagulare,
iar pompa funcţionează bine.
Merge foarte bine.
O să îl ţinem sedat încă 24 de ore,
iar apoi o să-l trezim gradual.
Vă mulţumim din inimă tuturor.
Îmi pare rău că ne-am îndoit de dv.
Nu ar fi trebuit.
E normal să ai îndoieli.
Odihniţi-vă.
Am lenjerie curată?
O să plâng. Mă faci să plâng.
Să nu fii surprinsă când o să vezi
o cheltuială de, să zicem, 25000 de dolari pe cartea de credit.
Poftim?
Ştii că ziceam mai devreme
că nu cheltui banii pe prostituate şi avioane particulare?
Tehnic, te-am minţit.
Ai cheltuit 25.000 de dolari pe...
Pe un avion, da?
Pentru ca inima experimentală a Cristinei să ajungă aici.
Iar consiliul o să-mi deconteze cheltuiala.
Dar cine are o limită de credit atât de mare?
Se pare că eu.
Mi-e rău.
Limita ta de credit, depozitele tale şi cafelele de 4 dolari.
Mă fac să mă simt rău la propriu.
Mănâncă nişte lasagna de acum trei zile.
Aşa o să te simţi mai bine.
Bună.
Nu ştiam că mă aştepţi.
O să mă omori.
- De ce? - Ba da.
Dumnezeule! Nu-mi vine să cred că...
Te-ai culcat cu altcineva?
Ce? Nu!
Slavă Domnului! Mă speriaseşi.
Mai vreau un copil.
Poftim?
Da, şi eu vreau să revin la normal,
şi eu vreau timp să respir şi să-mi fac treburile.
Dar totodată...
Stai aşa... De ce ţi-ar trece prin cap
că m-aş culca cu altcineva?
Pentru că spuneai că o să te omor.
După câte am pătimit,
cum poţi să crezi, chiar şi pentru o secundă,
că dacă m-aş culca cu altcineva? Ar fi o nebunie.
Şi eu mai vreau un copil.
Poftim?
Nu vreau ca Sofia să ne înmormânteze singură
sau să ne îngrijească de una singură până la adânci şi oribile bătrâneţi.
Ar trebui să treacă prin asta alături de altcineva.
Asta este morbid şi îngrozitor.
Sau practic.
Şi îngrozitor.
Dar şi tu mai vrei un copil.
Da, pentru că ador bebeluşii. Sunt adorabili şi delicioşi.
Şi tocmai ai realizat asta azi după-amiază?
Da, uitasem. Apoi am văzut-o pe Meredith cu bebeluşul ei...
Stai aşa. De ce ne certăm?
O să mai avem un copil.
Aşa e.
Te iubesc atât de mult.
Te iubesc foarte, foarte mult.
O să mai avem un copil!
Mama nu a crezut că o să câştige.
Se gândea că e un concurs de popularitate,
iar ea nu era populară.
Era femeie şi încă nu-şi luase specializarea,
iar aroganţa ei era uneori enervantă..
Nu şi-a permis să-şi imagineze
cum ar fi să câştige
pentru că îşi dorea asta prea mult..
M-am uitat şi la ceilalţi nominalizaţi.
Le-am văzut munca.
Şi eu.
Da? Serios?
Da, m-am uitat la biografia fiecăruia şi le-am citit articolele.
Ba chiar am sunat un prieten de la Spitalul de Copii din Chicago
care îl cunoaşte pe Lucas... sau cum l-o chema...
Cel care lucrează la aparatul de închidere de ligaturări,
care este... puţin...
... Derivat din altele.
Nu-i aşa?
Şi se pare că pacienţii din studiul său nu o duc prea bine.
Ceea ce nu e bine, evident, dar în acelaşi timp...
Cred că o să câştigi.
Iar când au rostit numele mamei mele,
a fost chiar şocată.
Era încununarea întregului său efort şi a sacrificiilor depuse.
Chiar cred.
Cred că o să câştigi.
Şi eu.
A venit acasă şi mi-a spus
că nu a câştigat premiul Harper Avery,
ci l-a dobândit.
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro