Fiecare acţiune are o reacţie inversă egală ca mărime.
Urgenţele sunt mereu pline
de oameni care au învăţat această lecţie pe propria piele...
Ai făcut vafe în bucătăria noastră.
Nu, nu eu.
Sora ta a făcut. Între conversaţii lacrimogene cu logodnicul.
... paraşutişti, călăreţi de tauri...
Oameni ale căror idei îndrăzneţe pot duce la oase rupte şi spline zdrobite.
E greu să fii departe de casă.
Sunt de mult timp în Washington, ştiu cum se simte.
Tu ai adus-o aici. Nu de mila ta are nevoie, ci s-o trimiţi acasă.
A spus ea asta ?
Sunt convinsă că-i spune lui James c-o ţinem ostatică.
Putem negocia condiţiile eliberării ei diseară, când ajung acasă.
Diseară ? Noi doi avem o operaţie programată după-amiază.
A apărut altă întâlnire. Va trebui să-mi ţină Amy locul.
Îmi pare rău.
Sunetul nu era pentru tine. Vafele sunt nemaipomenite !
O să-mi lipsească ostatica.
Chirurgii sunt pregătiţi să facă faţă prăbuşirii ideilor îndrăzneţe.
Adunăm bucăţile şi facem tot ce putem ca să le punem la loc.
- Fraţilor, Jo e pe moarte. - E urticarie de la stres.
Sunt la pământ de când am auzit că vor să concedieze pe unul dintre noi.
Tu vorbeşti ? Eu m-am îngrăşat 3,5 kg săptămâna asta.
- Nu mai mânca. - De unde ai luat astea la ora 7 ?
- Ia mâna până nu ţi-o iei ! - Ştiţi cine nu o să fie dat afară ? Eu.
O să stau cuminte şi n-o să mă bag în probleme.
Nu, trebuie să-i impresionăm, să le arătăm că au nevoie de noi.
Nu mai înţeleg. Să stau cuminte sau să mă dau mare ?
Tu trebuie doar să rezişti şapte zile fără să ai o cădere nervoasă.
De ce se ajunge mereu la asta ? S-a întâmplat o singură dată !
Calmează-te. Eu sunt cel vizat. Ultimul venit, primul plecat.
Şi dacă n-ai fi soţul dr Bailey, tot eşti preferatul lui Webber.
Am nevoie de doi dintre voi pentru vizite. Warren, Murphy, haideţi.
Mă bucur că v-am cunoscut.
Nivelurile limfocitare ale lui Braden Morris sunt fantastice.
Credeţi că e momentul să iasă din balon ?
- Aşa se pare. - Şi de ce sunteţi aşa tristă ?
Nu-l putem externa până nu le spun părinţilor lui
ce tratament i-am făcut în realitate.
Înainte de asta trebuie să informez consiliul.
Yang.
Am făcut un transplant de celule stem unui pacient,
folosind un virus HIV dezactivat ca vector pentru a-i vindeca imunodeficienţa.
A fost împotriva dorinţelor părinţilor lui.
A avut efect ?
Mai încape vorbă ?
Bate palma !
Am informat consiliul.
Hai să vorbim cu părinţii.
Uite ce făt mic şi drăguţ !
- Vreau s-o vadă şi mama. - Bineînţeles, după primul trimestru.
- Încă două săptămâni. - E mult.
Dacă anunţăm vestea, trebuie să-i spunem şi mamei.
A încercat deja să ne strice relaţia, şi era vorba de un presupus copil.
Ce crezi c-o să facă acum, când e unul adevărat ?
Salut !
- Salut ! - Salut !
Am fost la un control la ginecolog,
să vedem dacă totul e la locul lui.
Aşa e.
Amândoi ?
- Callie Torres ? - Da, eu sunt.
- Cred că eu mă descurc singură. - Bine.
A fost oribil !
- Ce-ai vrut să spui cu asta ? - Nu ştiu !
Primul candidat aşteaptă în sala de conferinţe.
- Mă duc imediat. - Bine.
Încă nu-mi vine să cred că te-a pus să-ţi alegi înlocuitorul.
Caut înlocuitor pentru dr Russell, nu pentru mine.
- Eu m-am oferit s-o fac. - E o pedeapsă.
Ca şi cum te-ar pune să faci curat în apartamentul din care pleci.
Owen ştie că asta trebuie să fac.
N-a făcut altceva decât să mă susţină.
Nu, vine ceva. O simt.
Nu-mi place deloc faţa lui.
Uită-te în ochii mei şi spune-mi că nu e pedeapsă.
Îţi mulţumesc pentru vafă !
Dră Campbell, o să iau nişte tifon...
Tifon neadeziv, dr Kepner. Preferaţi bandă normală sau elastică ?
- Tu de unde-ai apărut ? - Încerc să fiu utilă, să anticipez.
Treaba mea e să aflu ce e necesar şi să procur.
Bărbat, 30 de ani, victima unui accident de motocicletă.
Plagă sfâşiată a scalpului şi luxaţie bilaterală de şold.
Semnele vitale sunt stabile.
Wilson, vrei să te faci utilă ?
- Da. - Du-l la sala de intervenţii 1.
Desfundă-i căile respiratorii, mută-l şi fă-i radiografii.
Vin şi eu imediat ce termin cu domnişoara Campbell.
Desigur, dr Kepner.
Vă mulţumesc pentru şansă !
Cu plăcere !
Nu pot să cred.
- Îl putem lua acasă ? - Bineînţeles.
E minunat !
Mulţumim, dr Bailey !
Vă mulţumim că ne-aţi ascultat şi l-aţi lăsat să se facă bine singur.
Domnule Morris...
Braden nu s-a făcut bine singur.
Ce vreţi să spuneţi ?
I-am făcut tratamentul.
Nu au reacţionat aşa cum am sperat.
Nu ţi-a trecut prin cap că ne pot da în judecată ?
Am sperat că vor vedea imaginea în ansamblu.
Dr Edwards ar trebui să plece. N-a fost implicată.
A ştiut ce faci şi n-a spus nimic ?
A fost implicată.
Bine... Mă duc să vorbesc la telefon cu cei de la Juridic.
Voi staţi aici până mă întorc.
Nu vorbiţi cu nimeni, nu vă mişcaţi.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 23
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
Părinţii şi-au dat consimţământul scris pentru tratament.
Da.
Pe urmă au anunţat-o pe dr Edwards că s-au răzgândit.
Da.
Dr Edwards v-a informat că părinţii nu-şi mai dau consimţământul.
Da.
Dar dv aţi făcut totuşi transplantul de celule stem.
Aţi mai spus cuiva despre asta ?
Am informat-o azi-dimineaţă pe dr Yang, ca reprezentată a consiliului.
- Ce-a spus ? - Să batem palma.
- Şi v-aţi cerut scuze ? - La dr Yang ?
Părinţilor...
Scuzele atârnă greu într-o situaţie ca asta.
Scuzele sunt eficiente doar când s-a făcut o greşeală.
Am ales să nu le îndeplinesc dorinţele. N-a fost o greşeală.
Dr Ross,
spune-ne ce e special la micul Jacob.
Jacob are hernie ombilicală.
S-a născut cu organele abdominale în afara corpului.
I-am administrat zilnic unguent cu sulfadiazină argentică.
- Ca o punte pentru aderenţa întârziată. - Asta trebuie să faci tu.
Şi să stai cu ochii pe ceilalţi omuleţi. Ar trebui să fie o zi liniştită şi plăcută.
Ia te uită ce mare te-ai făcut !
- Cum merge în sectorul privat ? - Cum nu se poate mai bine.
Am venit să văd ce face copilul cu hernie.
- Bravo. Sper să mai vorbim. - Şi eu.
Stai puţin, Ross. Nu te lovesc.
Vreau să văd cum se simte un pacient mai vechi.
Kevin Platt, puştiul cu malabsorbţie.
- A făcut operaţia de enteroplastie ? - Robbins a programat-o pentru miercuri.
E hrănit intravenos până atunci.
Mişto. Mă ocup eu.
E tableta mea.
Monica Zarr, 27 de ani, cancer colorectal în remisie.
Continuă.
Monica suferă de incontinenţă fecală
din cauza rezecţiei anterioare.
E aici pentru implantarea unui stimulator rectal permanent.
Sună atât de atrăgător când o spuneţi.
Scuze.
Iubito, nu trebuie să te scuzi.
Sunt doctori.
Monica, te-am rugat să-ţi notezi
toate scaunele de la ultima operaţie.
Da, graficul.
Paul, dă-mi jurnalul pentru treaba mare.
La fiecare patru ore şi 26 de minute.
Stimulatorul pentru nervul sacral pe care l-am implantat
ar fi trebuit să reducă mult frecvenţa.
Îmi pare rău. Voi recomanda să nu implantăm stimulatorul permanent.
De fapt, cred că trebuie să intervenim pentru a scoate stimulatorul temporar.
Dar am scaune mai puţine.
Dar nu suficient ca să considerăm aparatul eficient.
- Trebuie să ne gândim la alte soluţii. - De exemplu ?
Antidiareice, regim bogat în fibre, mese reduse cantitativ.
Sunt dansatoare profesionistă.
Şi-aşa mănânc mai mult verdeţuri.
Trebuie să existe altă soluţie.
Scumpa mea, am învins noi cancerul tău.
Vom trece şi peste asta.
Îmi pare rău, nu m-am putut abţine.
Dar şi ea a tras vreo 80 de pârţuri şi n-am râs deloc.
Nu, tu ai râgâit de s-au zguduit geamurile.
Dr Warren n-a făcut niciuna, el preia operaţia de colecistectomie.
- Pregăteşte-o pe Monica pentru operaţie. - Da, domnule.
Şi ia un antiacid înainte să te întorci acolo.
Nu, întâi îndoi genunchiul.
Ai făcut radiografiile, Wilson ?
Crezi că eram aici dacă nu le făcea ?
Cineva e supărăcilă astăzi.
Wilson, pune-mă la curent.
Ce naiba ?
Vin la dv în două minuţele, dr Torres.
Semnele vitale sunt stabile, analizele de sânge sunt gata.
Examenul iniţial a dezvăluit o rană profundă la scalp, care sângera.
Am aplicat un pansament compresiv până o vedeţi dv.
Tomografia n-a arătat vreo hemoragie abdominală sau intracraniană,
dar a arătat luxaţie bilaterală de şold, una anterioară, una posterioară,
cu fractura peretelui acetabular, dar amândouă au fost tratate.
Wilson, dispozitivul de tracţiune nu se instalează singur.
Sigur, sigur.
Dar supărăcilă mai eşti !
Kepner, vezi acul ăsta ?
Mai spune o dată cuvântul ăla idiot şi n-o să-ţi placă unde ţi-l înfig.
Vei avea cale de acces la măduvă prin retroperineu,
eu voi efectua fuziunea cu grefa osoasă între vertebrele L5 şi S1.
- Trebuie să răspunzi ? - Nu.
Derek face de obicei...
- Poţi să răspunzi. - Nu-i nevoie.
Îmi pare rău.
Dacă eu şi Derek facem faţă mai greu problemelor actuale
nu înseamnă că trebuie să te acaparăm.
Ştii ceva ? Îmi plăceai mai mult când erai cumnata indiferentă.
Putem să revenim la asta ? Ar fi minunat.
Dacă sunt calificat să conduc secţia ?
Nu eu hotărăsc asta.
Dar ştiu că dintr-un motiv anume,
de când eram rezident, mi se dau
cele mai riscante şi mediatizate operaţii cardiotoracice.
- De ce mie, pricepeţi ? - Mda...
V-aţi făcut specializarea la Philadelphia, sub îndrumarea lui Jack Alexander ?
- Îl cunoaşteţi pe dr Alexander ? - Da.
Un tip pe cinste ! Bun ca pâinea caldă.
Tocmai de aceea era puţin jenant
când şeful chirurgiei venea la mine pentru consult, nu la dr Alexander.
Era un compliment, dar totuşi jenant.
- Cioc, cioc. - Cine-i acolo ?
- Meduza băgăcioasă. - Meduza băgă...
Asta e preferata mea !
Dr Ross, Kevin n-are nevoie de hrănire intravenoasă astăzi.
Dr Karev spune că-l operează.
Dar dr Robbins...
Ross, dă-mi voie să-ţi explic sindromul malabsorbţiei.
Lui Kevin îi lipseşte o bucată mare de intestin subţire,
deci are nevoie de operaţie pentru a-l lungi.
Cu cât îl operăm mai repede, cu atât mai repede merge acasă.
- Eşti de acord ? - Da !
Trebuie doar să vă transferăm în grija mea.
Dr Ross se va ocupa de formulare.
Ar trebui s-o anunţ pe dr Robbins.
E pacientul meu. Sau va fi imediat ce semnează hârtiile.
- Nu prea-mi place asta. - Ai două opţiuni.
Poate să-ţi placă şi să operezi cu mine sau poţi să mă pârăşti lui Robbins.
Iar eu o să-i spun că n-ai verificat tubul de hrănire al unui copil
şi era să moară de pneumonie de aspiraţie.
- Dar nu e adevărat. - Da, dar eu am lucrat cu ea ani întregi.
Tu ai înnebunit şi mi-ai omorât tatăl. Pe cine o să creadă ?
Sunteţi şefă de secţie de doi ani deja.
Credeţi că sunt prea tânără.
Am terminat liceul devreme.
Şi facultatea de medicină.
E cam enervant, nu ?
Da, e destul de enervant.
Scuzaţi-mi întreruperea.
Pot s-o împrumut o clipă pe dr Yang ?
Scuzaţi-mă.
Sper c-ai lăsat ce e mai bun la sfârşit.
Pe hârtie, toţi sunt nişte candidaţi serioşi, dar între lăudărosul umil
şi fata care se dă mare...
Cristina, trebuie să ştiu ce ţi-a spus Bailey azi dimineaţă.
Despre ce ?
Despre pacientul ei... Virusul HIV dezactivat.
Habar n-am.
Serios ?
Am avut interviuri toată ziua.
Mă mir că mai ştiu şi cum mă cheamă.
Probabil că e mai bine aşa.
Şi fii blândă cu ei.
Nu au cum să fie toţi ca tine.
Dr Avery, nu mi-am mai luat fiul în braţe de luni bune
şi vreau să iasă de aici, dar noi o credem în stare
să falsifice rezultatele ca să-şi acopere spatele.
Da, nu putem avea încredere că ar fi sigur.
Dacă îl luăm acasă şi se întâmplă ceva ?
Înţeleg că sunteţi îngrijoraţi.
Dar dacă rezultatele analizelor arată...
Aveţi copii, dr Avery ?
Soţia mea şi cu mine aşteptăm un copil.
Dacă cineva i-ar fi făcut aşa ceva copilului dv, cum aţi fi reacţionat ?
O să îi fac chiar eu nişte analize fiului dv.
S-ar putea să ajungă atâtea greutăţi.
Gata. Suntem gata pentru radiografie ?
- Imediat. - Am nevoie de mai multă irigare.
Wilson, poţi să preiei tu ?
Da, desigur, dr Kepner.
Desigur, dr Kepner."
Ce ai păţit ? Te ştiam mai curajoasă.
Aşa sunt !
Eu nu văd decât o fetiţă ruşinoasă genul" da, doamnă, nu doamnă",
iar locul fetiţelor ruşinoase nu e la ortopedie.
Ai înţeles ?
Ai grijă ce faci.
Uite, scumpo.
Scrie aici că yoga te-ar putea ajuta. Îţi place la yoga.
Ai înnebunit ? Nu pot să stau în poziţia câinelui.
În saună ?
N-o să-mi recapăt slujba dacă fac yoga.
V-aţi pierdut slujba din cauza asta ?
Nu pot să vă concedieze din cauza a ceva ce nu puteţi controla.
După ce m-am vindecat de cancer, trebuia să am mare revenire pe scenă.
A reuşit să trec cu bine de repetiţii,
făcând potecă până la baie şi înapoi,
dar la prima repetiţie generală, fără pauze...
O, nu !
... Explozie, în mijlocul unei piruete.
Singurul lucru care m-a făcut să nu mă împuşc în faţă
a fost faptul că nu s-a întâmplat asta în faţa publicului.
Exagerează.
Paul, a fost un cataclism.
Unde e Kevin Platt ?
Dr Karev l-a dus la chirurgie.
Ce faci, ai început să furi pacienţi ?
N-am furat nimic.
Mi-ai furat puştiul cu malabsorbţie.
Până acum câteva săptămâni era puştiul nostru cu malabsorbţie.
Părinţii lui mă cunosc. Sunt de acord cu asta.
Formularele sunt semnate, iar el este... pregătit.
Ross ?
Chiar aşa ?
Puştiul e pe masa de operaţie.
Ce vrei să fac ?
E o mare măgărie, Karev, şi tu ştii foarte bine asta.
Deci niciunul nu e calificat ?
Nu, cu toţii sunt calificaţi...
Dar Owen are dreptate.
Trebuie să accept că niciunul nu o să fie la fel ca mine.
- Deci ăsta e planul lui. - Ce plan ?
Owen. Nu mă prinsesem până acum.
Un doctor în curs de specializare să ţină interviuri pentru postul de şef de secţie...
Îţi trece prin faţă o grămadă de oameni care nu-ţi plac
ca să te convingă să rămâi. Vrea să-ţi dea ţie postul ăsta.
Mer, gândeşti prea departe.
Nu ai cum să-i oferi unui îndrumător începător
postul de şef de secţie la chirurgie cardiotoracică. Nu eşti copt.
Tu tocmai ai fost angajată să conduci un întreg institut de cercetare.
Eşti perfectă pentru postul acesta.
Mai devreme nu eram calificată să ţin interviuri,
iar acum spui că sunt perfectă pentru postul acesta ?
- Da, pentru că eşti tu. - M-ai pierdut.
Owen e cel care complotează ca să mă ţină aici sau tu ?
Acum tu eşti cea care se gândeşte prea departe.
E dansatoare. Asta nu e doar o meserie.
E viaţa ei.
Iar noi o trimitem acasă cu pârţuri şi scaune incontrolabile
pentru tot restul vieţii ?
Şi cu asta am încheiat prânzul.
- Webber ţi-a spus să iei un antiacid. - Am luat !
Am băut jumătate de sticlă şi nu mi-a făcut nimic,
apoi mi s-a făcut din nou frică
şi uite aşa am luat o pizza.
Ştii de ce ai nevoie ? De un sfincter esofagian magnetic.
Bailey i-a pus săptămână trecută unul unei doamne în vârstă...
Un inel de magneţi mici
la capătul esofagului, chiar deasupra stomacului.
Lasă mâncarea să intre, stă închis ca să nu...
- ... faci aşa. - Da.
Te rog, pune-ţi aşa ceva.
- Un sfincter magnetic ? - Da.
Dacă închide calea după ce mâncarea intră,
n-ar merge la fel şi la ieşire ?
Pentru dansatoarea cu cancer ?
- E o idee foarte bună. - Da, ar trebui să-i spui lui Webber.
Edwards, tu lucrai cu Bailey, nu ?
Trebuia să ne întâlnim la prânz,
dar nu mi-a răspuns la telefon. S-a întâmplat ceva ?
Ce naiba te-a apucat ?
- Cum ai putut să fii atât de nesăbuită ? - Cum ai...
A trebuit să aflu de la Edwards !
- Sigur n-am aflat de la tine ! - N-am putut să-ţi spun.
N-am vrut să fii nevoit să minţi pentru mine.
Dr Warren, te rog să aştepţi afară.
E soţia mea.
Avocaţii au o întâlnire acum.
O să-l externăm pe Braden în curând,
dar se pare că părinţii nu vor să renunţe la asta.
- Deci o să avem un proces de malpraxis ? - Mai rău.
Sunt acuzaţii de violenţă şi ultraj.
Antrenamentul de fotbal al lui Tuck o să se termine în curând.
Trebuia să-l iau eu. Poţi să te duci tu ?
Nu ai de ce să stai aici cu mine.
Braden iese din balon ?
Da.
Mi-aş fi dorit să văd şi eu asta.
Aspiră, te rog.
Poţi să pleci, Ross. Preiau eu de aici.
Fii serioasă. Suntem în mijlocul operaţiei.
Ştiu. Mi-ai furat pacientul, dar nu poţi să-l furi pe Ross.
Lucrează pentru noi. E omul meu
şi am nevoie de el la terapie intensivă neonatală să facă ceea ce i s-a spus.
Ai nevoie de cineva care să te asiste ? Iată-mă.
Cu ce te pot ajuta ?
Scuze, e cam greu să despart această încrengătură de vase sanguine.
Pot să retractez median vena iliacă ca să ai o expunere mai bună.
Mulţumesc.
- Derek vine acasă diseară. - Da.
Adică poţi să pleci acasă.
Înţeleg.
Îmi cer scuze.
Tu încercai să fii drăguţă şi eu am profitat de asta.
O să plec mâine dimineaţă la prima oră.
Asta ? Nu. Nu e vorba de asta.
Am uitat deja ce ai spus.
Deci nu mă dai afară din casă pentru că am fost afurisită ?
Nu. Nu, ne place că stai la noi, dar nu vrem să te reţinem
mai mult decât e nevoie, aşa că...
Ce e aşa de amuzant ?
Scuze. Doar că...
Dacă aş fi vorbit cu cineva de la Seaside Wellness
aşa cum am vorbit cu tine, şase ore ar fi trebuit să discut despre asta.
Îmi place aici.
James şi cu mine nu ne certăm din cauză că eu sunt încă aici.
Ne certăm din cauză că nu vreau să plec niciodată.
Deci vreţi să-mi puteţi un fund bionic ?
Magnetic.
Da, a fost ideea drei dr Murphy.
Se foloseşte de obicei pe post de sfincter esofagian
ca să reducă refluxul şi să împiedice mâncarea să vină înapoi pe gât,
dar credem că, după ce-l modificăm puţin,
s-ar putea să meargă la fel de bine şi pentru scaun.
Aţi mai făcut asta ?
Nu, dar nu ar fi prima dată
când un dispozitiv medical este adaptat pentru altceva
decât a fost proiectat iniţial.
Noi suntem dispuşi să încercăm, dacă sunteţi şi dv.
Ce spui, dragule ?
Da. Vă rog.
Vă mulţumesc.
Dumnezeule ! Mulţumesc.
- Paul, te simţi bine ? - Sunt în al nouălea cer.
Mi s-a frânt inima când dr Webber a spus că stimulatorul n-o să meargă,
dar acum poţi să ai o viaţă normală.
Poţi să te simţi bine.
Toate astea se pot sfârşi aici.
Scumpo, te iubesc foarte mult, şi cu cancerul a fost greu,
dar nu ştiu cât pot să mai suport aşa.
- Mirosul... - Bine, da.
Daţi-mi un fund magnetic, vă rog.
9 kg. Să vedem dacă de data asta e redus complet.
- Eşti gata să-i dăm drumul ? - Numai puţin, sunt aproape gata.
Trebuie să fiu sigură că şoldul nu se freacă de fragmente de os.
- Da. - Numai puţin... Mai lasă-mă o secundă.
- Pune-ţi o vestă de plumb ! - Lasă-mă un pic !
- Kepner. - Dar puneţi-vă odată o vestă de plumb !
Torres, nu pot să stau aici cât faci radiografia.
Wilson, preia tu de la dr Kepner.
Eşti aşa de ciudată azi.
- Îmi pare rău... - Gura.
Ţine-ţi gura.
Crede-mă, copile, aici e locul tău.
E linişte.
Compania e super.
Noi doi avem multe în comun.
Eu am intestinele înăuntru,
dar ştiu cum e să te simţi expus.
Dacă rămânem împreună cred că o să ne fie bine.
De fapt...
Ce naiba, omule ! Parcă eram prieteni !
I s-a rupt hernia cordonului ombilical !
Adu-mi soluţie salină, pansamente sterile şi plasă de vicryl, acum !
Umple capsatorul.
Nu mai coşi pe unde ai pus cleme ?
Clemele ar trebui să ţină.
Nu vrei să pierzi timpul cu asta ?
Eu aş face asta, dar mie nu-mi plac hemoragiile, deci...
Nu e prima mea operaţie de enteroplastie serială transversală.
Ştiu. Eu te-am învăţat cum să faci prima ta astfel de operaţie,
tocmai de aceea nu-mi vine să cred că ai încercat să-mi furi pacientul.
De ce faci aşa mare caz ?
Pentru că e nepoliticos, Alex, şi nu merit să fiu tratată aşa.
Te-am învăţat să te porţi mai frumos. Eşti pe picioarele tale acum...
dar ceea ce faci tu se reflectă asupra mea
şi nu sunt de acord cu asta, şi nici Lebackes nu va fi.
Şi ce-o să faci, mă pârăşti ?
Dr Robbins, e nevoie de dv urgent la terapie intensivă neonatală.
Şi am dezvoltat o sală de operaţii hibrid, care mi-a dat mai multă flexibilitate
între tehnicile invazive şi neinvazive...
Camere gamma, tot tacâmul.
Desigur că vreau să aduc toate astea şi aici.
Impresionant.
Aveţi vreo întrebare pentru mine ?
Una singură.
Se zvoneşte că munca aici echivalează
cu renunţarea la ideea de a câştiga vreodată un premiu Harper Avery.
Asta e...
Asta ar conta pentru dv ?
Bineînţeles.
Doar acesta este scopul, nu ?
Presupun că dv din cauza asta plecaţi.
Nu.
Probabil că nu o să câştigaţi niciodată premiul Harper Avery.
Am cunoscut oameni care meritau un Harper Avery
şi oameni care l-au câştigat
şi toţi au în comun munca.
Îi preocupă munca şi pacientul, să facă pe cineva
să se simtă mai bine, să-l facă la loc sau să-l ţină în viaţă.
Acesta este scopul lor.
Aşa că... nu.
Adică dv nu o să câştigaţi niciodată un premiu Harper Avery.
Nu dacă asta vânaţi.
Deci asta e...
În locul dv, nu m-aş mai gândi la spitalul acesta. Nu v-aţi potrivi aici.
Vă mulţumesc că aţi venit.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
S-a rupt, Ross. Asta s-a întâmplat. Dă-te la o parte.
Fran, dă-mi o plasă mai mare de vicryl. Trebui să-i protejez organele.
- Pot să vă fac ceva să vă ajut ? - Poţi să ieşi afară.
Du-te.
I-am făcut analizele de două ori,
iar valorile sistemului imunitar sunt în limite normale.
Să-i dăm drumul.
Bine.
Hai !
Puiule !
N-a procedat bine, dar tratamentul dnei dr Bailey a funcţionat.
Vă aşteptaţi la mulţumiri din partea noastră, dr Hunt ?
Are noroc că băiatul trăieşte, aşa o să-şi piardă doar dreptul de practică.
Când o să terminăm cu ea, n-o să mai poată practica medicina.
Iar dacă l-am fi pierdut,
nu m-aş fi oprit până n-o vedeam la închisoare.
Nu a fost vina dnei dr Bailey.
Ea nu făcut nimic greşit.
A fost vina mea că a primit tratamentul.
E vina mea.
Am uitat să-i spun că vă retrageţi acordul, aşa că a mers înainte,
iar când i-am spus adevărul, m-a acoperit.
- A fost o greşeală. - Aţi uitat ?!
Pur şi simplu aţi uitat ?!
David, vă rog.
Dr Edwards este medic rezident, este studentă...
Dacă vreţi să ţipaţi la cineva, atunci...
Şi de ce asta ar fi în regulă ?
Fiul meu putea să moară, iar voi îmi spuneţi
că e în regulă pentru că ar fi fost o greşeală ?!
- David. - Ce...
David, vino încoace.
Vino încoace.
Stai jos.
David, trăieşte, e sănătos şi putem să-l luăm acasă.
Poate că ar trebui să mergem acasă.
Putem, tată ? Putem să mergem acasă ?
Da ?
Bine.
Vrem să plasăm inelul în coaptaţie
cu nivelul îmbinării anorectale.
Aşa. Cu grijă.
Odată aliniat, vom folosi suturile incluse ca să închidem capetele.
- Aşa ? - Nu.
Trebuie să oferi o întărire pasivă pentru canal.
Aşa e mai bine.
Nu apăsa prea tare când faci nodurile.
Când este ataşat, vom verifica amplasarea corectă cu fluoroscopia.
În ce lună eşti ?
10 săptămâni, împlinite astăzi.
Ştiu că e încă devreme.
Nu ar trebui să spunem şi altora, însă...
Însă vă doriţi asta ?
Da.
Da. Suntem foarte...
Foarte fericiţi.
Mulţumesc.
Nu plângi...
nu plângi din cauza mea, nu ?
E vreun motiv pentru care ai fost aşa de supărăcilă astăzi ?
- Ăsta nu e un cuvânt ! - Scuze. Ştiu.
Mama spune aşa.
Dar sună prostesc şi odată ce-l auzi, e greu să stai supărată.
Să ţin minte însă... nu merge la Callie.
Încercam să mai avem un copil...
Aveam o programare azi dimineaţă, ca să vedem cum stăm.
Însă de la accidentul de maşină, mi-au apărut nişte aderenţe
şi nu mai pot rămâne însărcinată.
Callie, îmi pare foarte rău.
- Nu, mie îmi pare rău. - Şi mie îmi pare rău.
Wilson, trebuie să-ţi punem un clopoţel.
Trebuie să vă cer scuze amândurora pentru că am clacat.
Am auzit că unul dintre rezidenţi nu se va mai întoarce la anul
şi mi-era foarte teamă că e vorba de mine.
- S-ar putea. - Foarte posibil.
Nu că James nu ar fi incredibil. Chiar este.
Chiar m-a ajutat să trec peste ceva.
Dar acum am depăşit momentul acela.
Am scos-o la capăt.
Şi dacă stau să mă gândesc...
Nu cred că mai am nevoie de el, ceea ce e îngrozitor, nu ?
- Nu ştiu. - Când terminăm aici,
o să mă duc să cunosc familia pacientului nostru,
iar apoi mă voi duce acasă să fac o prăjitură cu copii voştri
şi să le citesc o poveste lungă.
Iar apoi, când nu o să mai am nicio scuză care să mă oprească
să frâng inima unui bărbat care nu merită asta,
o să-l sun pe James, să-i spun că îl iubesc...
dar că nu mai pot continua aşa.
Minte !
Bailey, până aici.
Înţeleg că vrei să protejezi rezidenţii,
dar nu trebuia să laşi lucrurile să ajungă aici.
O credeţi pe ea în loc să mă credeţi pe mine !
S-a terminat, Bailey.
Familia Morris a fost de acord să renunţe la plângere
dacă Edwards primeşte o suspendare disciplinară de o săptămână.
Au plecat acasă.
Ar trebui să faceţi şi voi la fel.
Ce naiba faci ?!
Dacă aţi fi fost concediată,
nimeni nu ar mai fi beneficiat de tratamentul pe care l-a primit Braden.
Urma să fiţi trasă la răspundere pentru asta, dr Bailey.
Ştiaţi că se poate întâmpla asta, dar eraţi dispusă
să vă asumaţi acest risc ca să salvaţi viaţa acelui băieţel.
Şi ce fel de chirurg aş fi, dacă nu aş fi şi eu gata să fac acelaşi lucru ?
Plus că e posibil să nu mai fiu aici la anul,
aşa că am zis fie ce-o fi.
Mă gândeam la consecinţele pe termen lung.
Nu o să te ia nimeni de aici fără să aibă de-a face cu mine.
Dacă sunteţi de acord, domnule, aş dori să mă ocup eu de Monica.
Vreau să fiu acolo când o să vină la control.
Vino cu mine.
Să stăm puţin jos.
Te-ai descurcat bine astăzi, Murphy.
Eşti foarte deşteaptă şi ai calităţile necesare unui bun doctor.
Dar nu eşti chirurg.
Poftim ?
Operaţia de astăzi alături de tine mi-a confirmat acest lucru.
Faci cinci mişcări acolo unde un rezident de anul doi ar trebui să facă două.
Nodurile tale nu sunt pătrate.
Nu poţi să vizualizezi planurile de disecţie.
Peste încă un an, ai rămâne şi mai în urmă.
Pot să mă străduiesc mai mult...
Pot să fac progrese...
Un rezidenţiat în chirurgie pur şi simplu nu ţi se potriveşte.
E...
E din cauză că am depus plângerea aceea de hărţuire ?
Nu, Murphy. Nu.
Nu este o pedeapsă să te lăsăm să pleci.
Este generozitate.
Şi trebuie să profiţi de această ocazie
să afli ce vrei să faci mai departe.
Până atunci, cred că te-ai descurca foarte bine
lucrând în laboratorul de cercetări al doamnei dr Miller,
de la Universitatea Washington.
Îmi este datoare.
Mi-ar face o deosebită plăcere să o sun.
Vă mulţumesc, domnule.
Supraveghează-l noaptea asta,
iar peste câteva săptămâni o să facem o grefă de piele dublă.
Bine.
Ce faci, ai venit să mai furi bebeluşi ?
Nu-i spune lui Lebackes.
Dumnezeule ! Asta e şi mai rău.
- Ieşi afară. - Îmi pare rău.
Am dat-o în bară.
Doar că...
... sunt cam disperat acolo.
Aici vin mereu cazuri.
Pot să arăt ce pot.
Acolo, dacă nu aduci cazuri
înseamnă că nu aduci bani, şi eşti un neica nimeni.
Nu vreau să pierd postul ăsta.
Nu ştiam ce să mai fac.
Sunt la ananghie şi am nevoie de ajutor.
Ce vrei să spui ?
Când se întâmplă aşa ceva, mă suni şi spui aşa:
Arizona, sunt la ananghie şi am nevoie de ajutor."
Iar eu te ajut.
- Ai înţeles ? - Da.
Nu puteam să-ţi spun.
Aşa ai decis tu.
Trebuie să ştiu:
a fost absolut necesar să-ţi asumi riscul ăsta ?
Era pe moarte.
Şi am creat ceva din nimic.
Am transformat un virus mortal în ceva ce vindecă şi i-am salvat viaţa.
I-am salvat viaţa.
M-am mai gândit şi nu cred că ar fi mare chestie
dacă vrei să trimiţi ecografia mamei tale.
- Te-ai scăpat ! - Doar...
Cui i-ai spus ?
Stephanie ?
După câte prostii mi-ai îndrugat azi dimineaţă,
tu te-ai dus şi i-ai spus fostei tale prietene ?
- A fost un accident. Îmi pare rău. - Bine.
Te iert.
Mulţumesc.
Tot nu ştiu cum o să îi spunem mamei.
Cum adică, să îi spunem" ?
Asta e treaba ta, guralivule.
Ce-ţi mai face urticaria ?
Spatele meu arată ca harta politică a Statelor Unite...
O grămadă dezordonată de roşu în mijloc, plus Alaska.
- O zi proastă ? - O zi proastă.
Ţi-a explodat un copil ? Mie mi-a explodat un copil.
Nici nu ştiu ce înseamnă asta.
Şi nu încerca să-mi explici.
Nu o să vi se întâmple nimic.
Ţie ţi-e uşor să spui asta.
Cu marea ta victorie din sala de operaţie... te-ai scos.
Unul dintre noi sigur o s-o păţească.
Hai să bem ceva.
Chiar crezi că eu o să scap ?
Chiar cred.
Du-te. Ne vedem acolo.
Păi... aş putea să fac eu asta.
- Nu. - Aş putea.
Aş putea să am eu copilul.
Nu o să-ţi cer asta.
Dar mă ofer.
Pentru că asta ne dorim.
Vreau eu asta.
Şi pot.
Tocmai ne-am împăcat.
Suntem prea vulnerabile.
Şi dacă ceva nu merge bine... n-o s-o mai scoatem la capăt.
Nu vreau să ajungem din nou în aceeaşi situaţie.
Bine.
Avem o viaţă minunată.
Avem o fetiţă minunată.
Şi poate că asta e suficient, nu ?
Da.
Poate e suficient.
Te iubesc, Calliope.
Şi eu te iubesc.
Cum a mers ? Avem un nou şef la cardiologie ?
Nu ştiu.
Am preselectat eu candidaţii înainte să ajungă la tine.
- Doar nu or fi toţi nepotriviţi. - Nu, majoritatea sunt ok.
Nu, nu ok. Buni.
Oricare dintre ei e suficient de capabil.
Mai puţin lăudărosul umil.
Ce e ?
Fundaţia Harper Avery a tot încercat
să aducă relaţia cu noi pe făgaşul normal, după ce ţi s-a întâmplat ţie.
O investiţie majoră în secţia noastră de cardiologie
ne-ar permite să atragem specialişti de nivel mai ridicat, iar apoi...
Owen, opreşte-te.
- În cel mai rău caz o să refuze. - Te, rog, opreşte-te...
Nu-mi oferi mie postul ăsta.
Am vrut asta...
O săptămână.
Dar ştiu că trebuie să pleci.
Şi ştiu că nu va ieşi nimic bun dacă te rog să stai.
Aşa că nu încerc.
Şi nu voi mai încerca.
Îţi mulţumesc.
Dar îţi voi cere altceva.
Ce ?
- Owen... - Doar până pleci.
Nu mă părăsi înainte să închei cu mine.
Măcar până pleci.
Salut, străine !
Ce bei ?
Nu contează ce e. Poţi să-l verşi.
Asta e mai bună.
Şampania se potriveşte de minune, pentru că...
M-am înşelat cu privire la Amelia.
Nu vrea să plece. Vrea să stea.
Poate să preia sarcinile tale. Poate să ne ajute cu copiii.
Tu poţi să mapezi creierul după pofta inimii.
Mie nu trebuie să-mi iasă peri albi.
E răspunsul pe care îl căutam.
- Este minunat ! - Este, nu ?
Da. Amy se poate muta la Seattle, iar noi putem să ne mutăm la Washington.
Nu asta voiam să zic.
L-am cunoscut, Meredith.
L-am cunoscut pe preşedinte.
A trecut pe la noi.
I-am arătat tot ce am făcut până acum.
Iar la sfârşit, a spus că vrea să facem asta în fiecare săptămână.
Mi-au oferit un post în cadrul Institutului.
Este postul perfect.
O să fiu acolo, la faţa locului,
şi eu personal mă voi ocupa de maparea creierului.
Mi-au dat tot ce aveam nevoie.
Da, dar nu putem să împachetăm şi să ne mutăm în colţul celălalt al ţării.
Mi-au promis că vor avea pregătit pentru tine un post de îndrumător
la spitalul James Madison.
Problema cu gesturile îndrăzneţe
e că sunt înfricoşătoare.
Ar putea să se încheie cu lacrimi şi oase rupte.
Dacă Amy vrea să se mute la Seattle, poate să-mi preia norma
fără să mă aibă pe mine deasupra şi o să se descurce de minune.
Alex pleacă, Cristina merge mai departe.
Fiecare are pregătit pasul următor.
Ăsta ar putea fi pasul următor pentru noi.
Şi aşa ar şi trebui să fie.
Şi tocmai asta le face extrem de interesante.
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro