Din episoadele anterioare...
Vreau să lucrez la Pearson Specter şi să continui să te văd.
Amândouă nu se vor întâmpla.
Eşti aici de 3 luni.
Tot înscrii puncte, iar eu vreau un set întreg!
- Jonathan, uite... - Nu vreau s-aud!
Începe să faci bani adevăraţi!
Un om ca Walter Gillis nu va asculta un tip ca tine,
care se oferă să-l salveze cu surle şi trâmbiţe.
Walter, nu-ţi pot garanta că vom câştiga,
dar îţi pot garanta că niciodată n-o să te vând.
Bine, mă bag.
- Vorbeşti de o preluare ostilă... - Gillis Industries...
- Avem un conflict de interese. - Eşti cu mine sau împotriva mea.
Asta include tot miliardul din afacerea mea.
Începe să schiţezi o ofertă publică pentru Logan Sanders.
Ţii minte când ţi-am spus
că am avut o aventură cu un bărbat însurat?
El a fost.
- Te-ai trezit devreme. - Şi tu la fel.
Eu trebuie s-o fac. Tu, nu.
- Eram deja treaz. Mă gândeam. - Despre seara trecută? Mike, eu...
Nu-i nimic. Sunt bine.
N-ai nimic împotrivă să lucrez la preluare cu Logan?
- De ce pari să nu mă crezi? - Pentru că n-am fost bine aseară.
A fost înainte de dimineaţa asta, când mi-am dat seama că asta e slujba.
Asta nu e.
Aşa că, atâta vreme cât nu vom lăsa aia să afecteze asta...
N-o vom face.
În cazul ăsta, hai să stabilim nişte reguli de bază.
Evident, prima...
E respectarea reciprocă a intimităţii.
Exact.
Partea stângă a biroului îi aparţine Naţiunii Unite a lui Ross.
- Nu eşti o naţiune. - Am un steag.
Bine.
Atâta vreme cât suntem de acord că orice verificare a telefonului meu
e considerată o încălcare a graniţelor mele.
Credeam că-ţi place când îţi încalc graniţele.
Alea sunt un alt gen de graniţe.
În cazul ăla, o încălcare e permisă.
- Permisă? - Încurajată.
- Solicitată. - Cerută.
Hai să te facem să întârzii la muncă.
Jessica, îţi spun.
S.E.C. îl va trimite pe Jeff Malone după noi,
şi nimeni nu e mai potrivit să-l bată ca...
ai ghicit,
pentru că ştim cu toţii că
asta e mai bună ca asta,
care va rezulta în asta,
care de asemenea va rezulta în asta,
şi în asta,
şi în asta.
Şi ce vreau în schimb?
Ştii ce vreau.
Întotdeauna ai ştiut.
Şi, după ce câştig,
nu numai că vei fi dispusă să-mi dai asta.
Mă vei implora să mi-o dai.
- Louis... - Nu acum.
- Louis, trebuie să vorbesc cu tine. - Nu acum.
De câte ori ţi-am spus?
Dacă n-ai pus capul meu pe un dragon,
nu mă întrerupe cât îmi perfectez discursul.
Discursul tău nu trebuie să fie perfect.
Trebuie să-l ţii acum.
- De ce? - Malone e aici.
- E aici? - În hol.
Şi Jessica tocmai a cerut să te vadă.
Dă-te din calea mea!
N-o să iei şevaletul cu tine?
N-am nevoie de un şevalet să-l cotonogesc pe fraierul ăsta.
Jessica...
Jessica, ţi-am primit mesajul, şi am vrut doar să...
Louis, acesta e Jeff Malone.
Da, ştiu cine e. E de la S.E.C.
A fost... până azi dimineaţă.
L-am angajat pentru că avem motive să credem că vor veni după noi.
Stai! Ce?
Jeff e cel mai nou partener senior al nostru.
Se va ocupa de S.E.C.
Pentru că tu eşti praf!
Şi am vrut să ţi-l prezint ţie mai întâi...
Pentru că tu eşti un ratat.
Care te poate pune la curent despre Felton Securities.
Pentru că nu vei fi niciodată partener principal.
Şi amândoi sunteţi experţi în finanţe.
Louis, abia aştept să lucrez cu tine la dosarul Felton Securities.
Da, şi eu.
Eşti praf! Eşti un ratat.
Louis?
Mai e ceva?
Nu.
Nimic.
- De câtă vreme lucrezi la aia? - De două ore.
- Ştii că se numeşte un rezumat, nu? - Ştii că numele lui e Harvey, nu?
E un argument convingător.
Am primit mesajul tău.
Despre ce vrei să vorbim?
- Logan Sanders. - Ce e cu el?
Ne-am cam întâlnit acum câţiva ani.
Stai puţin! Defineşte "ne-am cam".
- Sigur. - Defineşte "întâlnit".
Am avut o aventură cât era căsătorit.
Sfinte Sisoe!
- Ştiu. Iar eu... - Da, trebuie să-i spui lui Harvey.
Pentru că, Rachel, sunt două lucruri pe care Harvey le urăşte.
Lucrurile care i se ascund şi lucrurile care i se ascund.
- Ştiu. - Atunci, ce fac aici?
Nu ştiu cum să-i spun.
Rapid, pentru că Logan va fi aici într-o oră.
Poftim?
Şi, Rach, e mai puţin important cum îi spui lui Harvey,
decât că-i spui lui Harvey.
Du-te!
Bine.
Astea sunt drăguţe.
SUITS Sezonul 4, Episodul 2 == MIC DEJUN, PRÂNZ ŞI CINĂ ==
== Thanks goes to elderman == @elder_man
Traducerea şi adaptarea Little Badger
M-am întrebat toată ziua dacă vei fi aici...
- Nu pot face asta. - Ce? Rachel...
E greşit.
Greşit? Tu m-ai sărutat.
- Şi am greşit. - Nu, n-ai făcut-o.
Toată viaţa am făcut tot ce-ar fi trebuit să fac,
şi m-a făcut să mă simt doar mizerabil.
De când te-am cunoscut...
Mă gândesc doar la tine, şi tot ce vreau să fac...
Logan... Logan, dacă facem asta,
cineva o să afle la un moment dat, şi atunci ce vom face?
Nu-mi pasă.
Bine.
Harvey, trebuie să-ţi spun...
Rachel?
Logan.
Unde e Harvey?
Nu ştiu. Am ajuns mai devreme.
Nu-i place când oamenii...
- Ce faci aici? - Sunt asociatul lui Harvey.
- Ai reuşit. Te-ai dus la Drept. - Nu chiar. Sunt studentă la Drept.
Rachel, asta e fantastic!
Sunt foarte mândru de tine!
O să revin mai târziu.
Ai venit aici să-i spui despre noi, nu-i aşa?
De unde ştii?
Se vede pe chipul tău.
- Logan... - Te rog, nu-i spune.
Trebuie să-i spun.
Rachel...
Ştii ce cred oamenii când un fiu preia compania tatălui său?
- Că tatăl său e mândru de el? - Că n-a meritat-o.
De-asta nu vreau să bat toba că am avut o aventură.
Nu baţi toba. O spui avocatului tău.
Bine. Vrei să ştii adevărul?
Nu sunt mândru de cum eram atunci.
Modul în care am tratat-o pe Allison... pe tine...
Dar nu mai sunt omul ăla,
şi nu vreau ca oamenii să creadă că sunt.
Şi înţeleg asta, dar lucrez pentru Harvey,
şi nu-i pot ascunde lucrurile pe care trebuie să le ştie.
- Nu trebuie să ştie asta. - Ba da.
De ce?
Pentru că se întâmplă să trăiesc cu un bărbat din cealaltă parte
a bătăliei pentru preluare.
Nu. Deja ai nevoie de ceva timp cu tine?
Nu e ceva timp cu mine.
E timpul "să-ţi cotonogesc fundul".
Cred că amândoi ştim că cotonogeşti doar după ce mănânci un hot dog.
Aş putea bea un bax de suc, şi tot te-aş cotonogi.
Nu cred, pentru că am asta.
Doar citeşte-mi-o.
"Harvey Specter, eşti citat să..."
Glumeşti! Mă citezi?
Da, am completat un ordin temporar de restricţie.
O să-ţi blochez oferta publică.
Pe naiba, o s-o faci!
O să vedem ce are judecătorul de spus.
Corect. Ai mâinile ocupate.
Uite, ţi-o pun aici. Poftim!
Audierea e la 2:00. Ne vedem atunci.
Harvey, costumul...
e un pic cam demodat pentru tribunal, nu crezi?
Ai rezolvat totul la Resurse Umane?
Da.
Biroul din colţ. Cred că chiar mă placi.
Nu te bucura prea tare.
Ultimii doi parteneri care au avut acest birou
n-au supravieţuit un an.
Atunci e un lucru bun că sunt mult mai bun ca ei.
Nici măcar nu ştii cine au fost.
Asta nu contează, Jessica. Ştiu cine sunt eu.
Şi eu... un avocat încrezut într-un birou pe colţ,
care încă n-a făcut nimic pentru mine.
Încă.
Apropo, înţeleg că e o tradiţie ca un partener principal
să facă cinste unui nou partner cu prânzul.
Jeff, când ţi-am spus că relaţia noastră
e acum pur profesională, am vorbit serios.
Jessica, ce nu e pur profesional la un prânz?
Doar dacă nu te gândeşti la sexul care va urma după prânz?
Nu mă asculţi.
Te ascult. Doar te ignor.
Dar îţi promit că nu te voi ignora la prânz.
Încrezut!
Harvey, pot vorbi o secundă cu tine?
Da, sigur. Intră.
De fapt, speram să vorbim în biroul meu.
Care e... Ai ajuns devreme.
Ai... Voi nu v-aţi cunoscut.
Rachel, Logan. Logan, Rachel.
- Presupun că n-aţi făcut-o. - Ce anume?
De fapt, ne-am cunoscut înainte.
De-asta încercam să te găsesc.
- Să-mi spui că ne-ai cunoscut clientul? - Nu.
Să-ţi spun că am avut o relaţie împreună.
- Vreţi să fiţi iar împreună? - Nu.
- Atunci, nu-mi pasă! - Bun.
Atunci putem vorbi de ce nu mi-ai spus că tipul
de cealaltă parte a acestei lupte a fost asociatul tău.
- Voiam să-ţi spun. - Când?
În 20 de minute, când erai programat să fii aici.
Din păcate, trebuie să reprogramez.
- De ce? - Am un proces.
Mike pretinde că am încălcat privilegiul.
- Ai făcut-o? - Practic, da...
Când ţi-am spus că trebuie să devansăm intervalul de timp.
Acum, vă rog să mă scuzaţi.
Stai puţin! Dacă ai încălcat privilegiul,
ce-o să-i spui judecătorului?
Nu ştiu, dar până când mă gândesc la ceva,
o să zăpăcesc de cap pe toată lumea.
Asta n-are nicio logică.
- Are absolută logică. - Nu, nu are, Onorată Instanţă.
Bine, staţi puţin. Hai să înţeleg bine.
- Lucrezi pentru el? - Am lucrat. Ca asociat al lui.
Nu cel mai bun asociat, Onorată Instanţă.
- Asta e relevant? - Nu, dar aş vrea să se noteze.
E acolo acum, fie că vrem sau nu.
Tot ce spun e că nu există un privilegiu avocat-avocat.
În sfârşit, un fapt!
Un fapt irelevant,
pentru că, în clipa conflictului,
- eram clientul său. - Nu cel mai bun client.
Dle Specter, tăceţi! Acum eşti clientul lui?
Nu, am fost clientul lui... Bine.
Am fost asociat la Pearson Specter,
apoi am plecat să devin bancher de investiţii.
E foarte derutant.
Eu aş respinge toată moţiunea, Onorată Instanţă.
Am spus să tăceţi.
Eşti avocat sau bancher de investiţii?
Sunt bancher de investiţii.
Atunci ce naiba cauţi în camerele mele?
Acţionez ca propriul meu avocat.
Şi, indiferent cât de mult încearcă zăpăcească chestiunea, nu poate.
I-am spus că urmăream aceeaşi companie ca şi el,
şi a folosit asta pentru a devansa oferta lui publică.
- A renunţat la conflictul de interese! - Asta nu se aplică privilegiului.
Ideea e că el nu trebuie să dovedească nimic.
Eu nu, dar el da.
Din păcate, nu mă poate forţa să depun mărturie.
- Nu e niciun precedent. - Din fericire, există.
Haideţi, întrebaţi-l dacă a făcut ce spun.
Dle Specter, trebuie să te pun să juri?
Daţi-i ordinul temporar de restricţie.
Ştii, o să fac mai mult de atât.
Nu numai că clientul nu poate face o ofertă publică pentru 60 de zile,
dar nu mai poate achiziţiona nicio acţiune tot până atunci.
Îţi spun, trebuie să negociem cu el.
- Adică să-l mituim? - Da, exact asta spun.
Fiecare zi de tărăgănare înseamnă milioane din buzunarul tău.
Din punctul meu de vedere, văd doar un avocat
care încearcă să-mi distragă atenţia de la faptul
că toată chestia asta e din vina lui.
Dacă nu încălcam privilegiul,
ar fi putut bloca toată chestia asta, înainte să ştii ce te-a lovit.
Bine. O să negociem.
Nu, eu o să negociez.
Nu, nu fără mine.
Trebuie să-ţi fac un desen?
Tu, Mike, Rachel.
Harvey, apreciez preocuparea ta,
dar asta e prima mea înţelegere, şi dacă n-o să-l plăteşti
cu banii tăi, o să fiu la întâlnirea aia.
Ce faci?
Scriu în jurnal.
Nu pentru asta e dictafonul?
Nu, dictafonul e pentru victoriile singulare,
ca atunci când Harvey mi-a spus că sunt cel mai tare,
iar jurnalul meu e pentru cele mai agonizante înfrângeri,
ca atunci când Jessica mi-a spus că nu voi fi partener principal.
- Louis, n-a spus asta. - Ar fi putut s-o facă.
Tocmai i-a dat lui Malone biroul de pe colţ.
- Dumnezeule! - Da...
Mai mult, cred că am fost de acord să-i dau dosarul Felton Securities.
Păi, dă-o la întors.
Nu pot.
I-am strâns mâna. Zarurile au fost aruncate.
Fir-ar să fie, Louis! Ştii cum merge asta.
Întâi e un caz. Apoi un client.
Înainte să ştii, eşti la etajul 38, cu Ted.
- Cine-i Ted? - Exact!
Sfinte Sisoe! Ce-am făcut?
Îţi spun eu ce-o să faci.
O să te opreşti din scris în jurnalul ăla de fetiţă,
şi o să-i arăţi Jessicăi că tu eşti cel care
ar trebui să stea în biroul ăla pe colţ.
Pregăteşte dictafonul. O să avem nevoie de el.
Salut! Cum merg lucrurile cu Logan Sanders?
- Nici n-ai idee. - Vreau să am o idee?
Doar dacă vrei să auzi cum Mike Ross încă ne provoacă probleme.
Nu.
Nu-ţi pasă deloc de Logan Sanders, nu-i aşa?
Nu.
Asta nu e o întâlnire întâmplătoare, nu-i aşa?
Nu, nu este.
- Azi iei prânzul cu Jeff Malone. - Haide, Jessica! Tu i-ai tras-o!
- Poţi măcar să-l scoţi la prânz. - Nu-i amuzant deloc.
Stai aşa! Vrei să-l scot la prânz pentru că tu i-ai tras-o.
Harvey...
Vreau să-mi mai spui o dată în faţă că "i-am tras-o".
N-am s-o fac, dar nu din cauză că mi-e frică de tine.
Ce te ajută să dormi noaptea, albule!
Donna, spune-i lui Paul Porter că ia prânzul cu mine.
Când ajunge acolo, spune-le să-l aşeze cu Jeff Malone.
Cu cine nu ia prânzul?
- Cu Jessica. - S-a făcut.
N-o să mă întrebi de ce?
Ţi-a cerut să te duci, pentru că ea nu vrea.
Tu-l trimiţi pe Porter pentru că nu vrei să te duci,
dar n-ai boaşe s-o refuzi în faţă.
Asta e?
Boaşele sunt discutabile.
Boaşele nu sunt niciodată discutabile.
- Salut! - Salut!
Louis, vreau doar...
Am vrut doar să-ţi mai spun încă o dată
cât de mult îmi doresc să lucrez cu tine.
Păi, aş vrea să spun pentru prima dată că nu vei lucra cu mine,
pentru că n-am să-ţi dau suspensorul meu,
- cu atât mai puţin cazul meu. - Da...
Bine, înţeleg.
Deci tu eşti ăla?
Da, eu sunt ăla.
Nu, nu tipul ăla, Louis. Clar nu tipul ăla.
Tu eşti tipul din fiecare birou care vrea să facă pipi
pe tipul cel nou, să-şi marcheze teritoriul.
De ce să nu te conduc în biroul meu?
O să te las să faci pipi în colţ,
- apoi mergem mai departe. - Am mers mai departe.
Am stabilit depoziţia pentru Todd Smith pentru mâine.
- Crezi că nu ştiu asta? - Nu-mi pasă dacă ştii sau nu.
E treaba mea să determin dacă Todd Smith e vinovat.
Şi cine crezi că e mai bun să determine
dacă tipul e vinovat de acţiuni ilegale, Louis?
Un procuror de carieră pentru S.E.C., sau o maimuţă în costum italian?
- O maimuţă? - O maimuţă.
Iar tu eşti doar un cocoş!
Şi ultimul cocoş care mi-a intrat în birou
a aflat ce-au aflat toţi ceilalţi cocoşi...
că eu mănânc cocoşi la micul dejun, dejun şi cină.
Louis, o să mă laşi la depoziţia de mâine, fie că vrei sau nu.
De ce? Pentru că o să dai fuga la Jessica?
Nu, din cauză că o să spun tuturor celor din birou
că ai spus că mănânci cocoşi la micul dejun, dejun şi cină.
Da, aşa e. E al naibii de bun!
Şi ce? Crezi că te poţi descurca mai bine ca mine cu Todd Smith?
Păi, să vedem... Să vedem ce eşti în stare!
Am văzut că ai programat o întâlnire cu Mike.
Presupun că asta înseamnă că o să-i oferi o înţelegere.
Ar putea însemna că o să-i ofer o excursie la Disneyland.
Dar nu înseamnă asta.
Normal că nu. Probabil ar vrea să poarte urechi de şoarece,
şi nu câştigă nimeni.
- Cu plăcere. - Nu ţi-am mulţumit.
Ai programat întâlnirea când sunt la facultate, ca să mă ţii pe dinafară.
De la prânz a apărut numele tău pe zid?
Nu.
Atunci, hai să lămurim ceva.
Nu eu am stabilit întâlnirea. Donna a făcut-o.
Şi, dacă nu te-aş vrea acolo, ţi-aş spune-o în faţă.
Aşa că îţi spun acum că nu vei merge la întâlnirea aia.
Pentru că crezi că n-aş face faţă?
Pentru că nu arunc benzină pe un morman de chibrituri
doar ca să văd ce se întâmplă.
Dacă ai terminat să-mi iroseşti timpul, tocmai mi-ai dat o idee.
Cu plăcere.
Harvey, ce faci aici?
Ai spus-o singur. N-am adus un cadou când te-ai mutat.
- Totuşi, nu văd o orhidee. - Florile mor.
M-am gândit să-ţi aduc ceva mai bun.
Pe mine...
De cealaltă parte a mesei.
- Unde-ţi e clientul? - Nu trebuie să fie aici.
Lupta asta a început cu noi doi. Hai să cădem la pace chiar acum.
Vrei să spui că nu-l vrei aici pentru că nu crezi
că eu şi Logan Sanders putem fi în aceeaşi cameră.
- Nu cred. Ştiu. - Harvey, sunt băiat mare.
Pot sta la masă cu cineva care a avut un trecut cu Rachel.
Poate, dar amândoi aveţi un creier şi un penis,
şi, dacă ajungeţi împreună în aceeaşi cameră,
nu creierele vor conduce discuţia aia.
Bine. Spune-mi că ai autoritatea de a negocia o înţelegere, şi o fac.
Dar nu poţi, pentru că n-o ai.
Şi n-am să fiu de acord azi cu ceva,
doar pentru ca Logan s-o respingă mâine.
Du-te acasă, dormi puţin, iar noi trei vom face din nou asta dimineaţă.
Uite care-i treaba, Todd. Nu eşti, la propriu, clientul nostru.
Felton Securities este.
Şi e slujba mea să aflu dacă spui adevărul.
Prostii! E slujba mea.
- Louis, mă ocup eu de asta. - Nu, nu o faci.
Dacă nu termină cu minţitul, o să-l fac să dea în bâlbăială!
- Nu vă mint. - Ai primit un pont.
Todd, ai primit un pont şi l-ai folosit pentru clientul tău...
- Da, iar acum încerci... - Fir-ar să fie, Louis!
Dacă nu te retragi din interogatoriul meu,
o să-l iau pe sus şi o să te bat cu el, să-ţi sune apa-n cap!
Potoliţi-vă!
Credeţi că nu ştiu ce faceţi? Încercaţi să mă zăpăciţi.
Ce e?
Vena ta.
- Asta? - E umflată.
Exact cum era a mea, înainte de atacul meu de cord.
- Louis, n-o să... - Ce? Ai avut atac de cord?
Exact ăsta a fost gândul meu cu 10 secunde înainte să cad
pe podeaua tribunalului.
Exact ca la Jenkins.
- Jenkins? - Pe bune! Şi Jenkins?
Stătea chiar lângă mine, jur!
Ar fi trebuit să-i vezi soţia şi copiii la înmormântare.
Înmormântare?
- Da. Ai copii, Todd? - Da, am doi copii.
Fie că e atac de cord sau închisoare,
dacă nu încetezi să ne minţi, nu-şi vor mai revedea tatăl.
Înţelegi ce-am spus?
- N-o să mai joci fotbal cu ei... - Bine... Bine, vă mint!
- Vă rog, trebuie să mă ajutaţi. - Vrem s-o facem.
Dar trebuie să fii cinstit cu noi, dacă vrei să te protejăm.
Adevărul e că mi-e groază de bacterii.
Trebuie să mă spăl pe mâini tot timpul.
Şi mi se usucă... devin foarte uscate...
şi trebuie să le dau cu multă cremă.
Şi ştiu că sună ridicol,
dar degetul trebuie să-mi fi alunecat pe tastatură, şi...
Am bifat acţiunile greşite.
Spui că nici măcar nu voiai să cumperi acţiunile alea?
Nu, şi apoi valoarea lor a crescut,
şi nu voiam să spun nimănui că le-am cumpărat
pentru că am pielea uscată.
Vă rog, nu mă puteţi acuza.
Nu pot merge la închisoare.
E insalubru.
Nu că e treaba mea, dar era dreaptă înainte.
Ştiu.
Înţeleg...
Dacă e mai strâmbă, lumea te subestimează.
Trebuie să dai mai încet din mână.
- Mulţumesc. - Nicio problemă.
Dacă vrei săpun, trebuie să-ţi loveşti călcâiele de trei ori.
Cum crezi că vreau să fac uscătorul să meargă?
Ai crede că n-aţi avea problemele astea,
ţinând cont de cât taxaţi.
Nu, nu lucrez aici.
- Dar ai... - Am lucrat aici.
Tu eşti Mike Ross.
Iar tu eşti Logan Sanders.
Prosop de hârtie?
Nu m-ar deranja.
După tine.
- Nu m-ar deranja. - Văd că v-aţi cunoscut.
Aşa e.
Nu-l subestima din cauza cravatei.
Mereu am estimat corect cravata aia.
Putem vorbi despre afaceri?
Depinde de ce propui.
Să renunţi.
Asta nu-mi prea sună a înţelegere.
A uitat să adauge partea unde pleci cu 20 de milioane mai bogat.
Profit pur. Fără niciun risc.
Toată lumea câştigă.
În regulă.
Sună bine.
Cred că am o singură întrebare.
Ce-o să faci, mai exact, cu compania asta?
Cu tot respectul, nu văd de ce-ar fi problema ta.
Cu tot respectul, tu eşti cel care vii la mine cu o ofertă.
Dacă spun că mă interesează, aşa e.
Mike, întrebi de planul de afaceri al unui rival.
Şi, dacă vrea să nu aibă rivali, trebuie să răspundă la întrebare.
Bine, o să-ţi spun.
O să fac ce-ar face oricine. O s-o vând pe bucăţi.
Nu batem palma.
Bine, Mike.
Ai câştigat.
Să spunem, 30 de milioane.
Ai putea spune un miliard, Logan, iar răspunsul ar fi acelaşi,
pentru că i-am promis lui Walter Gillis
că o să mă lupt să-i ţin compania în viaţă.
Şi nu cred că va crede că încheierea unei înţelegeri
pentru a-şi da muncitorii afară înseamnă ţinerea promisiunii.
Credeam că ai spus că e isteţ.
Sunt, şi de-asta ştiu ce se petrece aici.
Şi ce anume, mai exact?
Nimeni nu te refuză.
Eşti obişnuit să obţii ce vrei.
Dar asta se va termina chiar acum.
Ai dreptate. Întotdeauna obţin ce-mi doresc.
Nu văd cu ce va fi diferit de data asta.
Îţi spun eu cum va fi diferit.
De data asta vorbeşti de ceva de care-mi pasă.
Dacă crezi că mă voi da la o parte...
Nu-mi pasă dacă te dai deoparte sau nu.
Când văd ceva ce vreau, îl iau, şi fac ce vrea muşchiul meu cu el.
Şi o să iau compania asta şi-o s-o fac bucăţi, cum vreau eu.
- Bine, ajunge! - Nu, nu. Lasă-l să vorbească.
Vreau să aud asta. Continuă, Sanders.
Nu, nu trebuie s-o fac, pentru că ştii cum se termină.
Da, o fac, cu mine şi Walter Gillis de o parte,
şi cu tine plângând la tati de cealaltă parte.
- Am terminat. - Ai dreptate.
Am terminat.
Data viitoare când spun, "Nu veni la o întâlnire",
nu veni la o întâlnire.
- S-a dat tare la mine! - Nu-mi pasă ce-a făcut!
Acum, te rog să mă scuzi.
- Unde te duci? - Să-ţi aduc compania asta.
- Despre ce vorbeşti? - N-ai ascultat?
Tocmai ne-a spus punctul lui slab.
- A fost adevărat cu Jenkins? - Nu cunosc niciun Jenkins.
Dar ştiu că vena lui Todd nu se umflase.
Şi, Louis, chiar ai fost destul de bun acolo.
- Da, am fost. Şi tu la fel. - Deci suntem de acord.
Da, nu eşti praf de tot.
Voiam să spun să că ar trebui să rămânem lipiţi de Todd Smith.
Povestea aia a fost atât de ridicolă, că ar putea fi adevărată.
Minunat! O să-l sun pe Felton şi fac recomandarea.
Stai puţin! Ce-o să faci?
- Îmi suni clientul? - Louis...
O fi clientul tău, dar e cazul meu.
E pe naiba, Jeff!
- Bine. Bine, sună-l tu. - Aşa am de gând.
Şi, când o voi face, o să le spun
că dl Degete Alunecoase nu mai e problema noastră.
Acum o secundă ai spus că l-ai crezut.
Da, şi am mai spus şi că povestea lui era atât de ridicolă,
că nimeni n-ar crede-o.
E slujba noastră să-i facem să creadă, Louis,
sau tipul ăsta ajunge la închisoare.
Nu e problema mea, Jeff.
Felton Securities este.
- Walter Gillis ştie ce face. - Da, şi eu la fel.
Îţi lasă pensia nefinanţată, ca el să adune un miliard.
Nu, banii ăia sunt alocaţi pentru extinderea în Asia,
iar eu cred în viziunea lui Walter.
Tu o faci, dar muncitorii pe care-i reprezinţi?
Te porţi ca şi cum fondul nostru e gol.
Mă port ca şi cum e 40% plin.
Să ghicesc. Vrei să umpli restul.
Altcineva vrea să achiziţioneze compania lui Gillis
înainte să putem face o ofertă.
Dacă votezi s-o blochezi,
pensia ta va fi complet finanţată în ziua în care preluăm.
Spui să-mi vând prietenul.
Vorbesc despre 500 de milioane de dolari.
Şi de ce tu o poţi finanţa, iar ei nu?
O pot face cu jumătatea aia de miliard, dar n-o vor face.
Pentru că, aşa cum am spus, adună pentru planul ăla imposibil.
O să iei miliardul ăla pentru tine.
Jumătate.
Cealaltă jumătate merge la sindicatul tău...
La oamenii de care lui Walter Gillis ar trebui să-i pese.
Pete, asta se va întâmpla, fie că sunt eu sau altcineva.
Şi altcineva poate nu-ţi va da şansa de a face
ce-ai fost ales să faci.
Să-ţi protejezi oamenii.
- Bună! - Salut!
Cum a mers întâlnirea de azi cu Harvey?
Credeam că vorbitul despre muncă era împotriva regulilor.
Vorbitul despre muncă, da. Despre ziua de muncă, nu.
Dacă nu putem face asta, lăsăm cazul să intervină între noi, nu?
Întâlnirea cu Harvey a mers bine.
Dar n-ai acceptat înţelegerea.
Pentru că nu era una bună.
Bine.
Bine. Ce e cu tine?
Ce e cu mine, e că am auzit ce s-a întâmplat.
- De la el? - Nu, de la Donna.
Dar puteam afla de la oricare din cei 50 de oameni care v-au văzut.
care v-au văzut la tribunal.
- Rachel... - Doar spune-mi asta.
Ai refuzat înţelegerea pentru că nu era destul de bună,
- sau pentru că venea de la Logan? - Crezi că n-am acceptat înţelegerea
din cauza trecutului tău cu dobitocul ăsta?
Păi, tocmai l-ai făcut dobitoc.
E un dobitoc pentru că e dispus să distrugă o companie,
doar ca să mai facă nişte bani.
Mi-am dat cuvântul lui Walter Gillis.
Asta le-am spus lui Harvey şi lui Logan,
şi nu credeam că trebuie să-ţi spun şi ţie.
Spun doar că toate astea se puteau termina azi.
Crezi că nu vreau ca asta să se termine?
Vreau. Dar nu pot accepta înţelegerea aia.
Şi am spus că nu vom lăsa asta să intervină între noi.
Aşa că, n-o face.
- Bună, Donna! - Salut, Louis!
Ce pot face pentru tine?
Doar am venit să-ţi aduc asta şi asta,
şi... toate... astea...
Ăştia sunt ultimii Todd Smith pe care i-ai evaluat.
- Donna... - Şapte.
Şi nu l-ai lăsat pe niciunul în voia sorţii.
- M-ai auzit cu Malone. - Da.
Şi o faci cu tipul ăsta doar ca să-i faci în ciudă.
Asta e ridicol!
Deci n-are nimic de-a face cu Malone?
Nimic.
De unde-ai luat aia?
Haide! Ştii de unde-am luat-o.
Louis...
Ştiu că ţi-a furat visul.
Nici măcar nu s-a gândit la mine.
Doar l-a adus, m-a pus să-l pregătesc,
şi i-a dat biroul ăla.
Ţi-am spus despre audiţia pentru "Hamlet" din colegiu?
- Evident, ai jucat-o pe Ophelia. - Nu, Chrissy Kiff a făcut-o.
Am fost dublura ei, şi am fost atât de geloasă.
M-am trezit dorindu-mi să i se întâmple ceva,
să se îmbolnăvească, sau să-şi luxeze glezna.
Şi apoi, cu o zi înainte să se termine...
Tatăl ei a murit.
Donna, asta n-a fost vina ta.
Dar tot m-am simţit îngrozitor,
şi ruşinată,
pentru că gelozia a scos ceva foarte urât din mine.
Şi, după cum poţi vedea, încă regret asta.
Niciodată nu mi-ai mai spus o poveste aşa despre tine.
N-am mai spus-o nimănui înainte.
Louis, ştiu cât de mult ţi-ai dorit asta.
Dar asta e viaţa unui om.
Şi nu vom scăpa de el. O să-i spun lui Malone.
Sunt mândră de tine, Louis.
Ai primit o ofertă să renunţi la preluare?
Da.
- Care a fost oferta? - 30 de milioane de dolari.
Şi ai refuzat-o? Ce naiba e cu tine?
Vor face compania bucăţi.
Nu-mi pasă dacă vor folosi capul lui Walter Gillis ca prespapier.
Ai spus că vrei o victorie mare. Oferta aia e apă de ploaie.
Prefer asta decât nimic.
- Ştiu ce fac aici. - Da?
Pnetru că tocmai l-au convins pe şeful sindicatului.
Şi, fără votul lui, nu avem nimic.
- Poftim? - Tipii ăştia joacă la victorie.
Tocmai au promis o donaţie de o jumătate de miliard
pentru fondul lor de pensii.
Şi, dacă Walter Gillis n-o va egala, suntem terminaţi.
Da.
Aşa credeam şi eu.
Obţine alea 30 de milioane,
sau îţi cauţi altă slujbă.
Donna, ai nevoie de ceva?
Nu, dar Louis are.
Plănuia să te avertizeze că se va ocupa de Jeff Malone,
înainte ca tu şi Harvey să vă întâlniţi cu el.
L-a văzut pe Woodall venind înaintea noastră?
Şi, dacă câştiga, spera să ajungă partener principal.
Te înţeleg, Donna. Serios.
Dar trebuie să iau decizii cât mai bune pentru firmă.
N-am venit să te fac să te răzgândeşti,
dar dacă ai face altceva pentru Louis...
Cum ar fi?
- Dă-i biroul de pe colţ. - Adică biroul lui Jeff Malone?
S-ar putea muta în biroul lui Louis.
Îţi mulţumesc că mi-ai spus de Louis, dar n-o să fac asta.
De ce nu? Jeff Malone tocmai a venit aici.
Pentru că aşa spun eu. Acum, dacă mă scuzi...
Te culci cu el.
- Poftim? - Normal.
Strălucirea aia, întâlnirile de dimineaţă, l-ai pus pe Harvey să-l scoată la prânz.
Cum de mi-a scăpat? Îmi pierd îndemnarea.
Donna, nu se întâmplă nimic între...
Nu-ţi pierzi îndemnarea.
Dar am pus capăt relaţiei mele cu Jeff Malone
- în ziua în care l-am angajat. - Şi respect asta.
Dar ai spus că iei decizii care sunt bune pentru firmă.
Să-i dai înapoi demnitatea lui Louis nu e bine pentru firmă?
Ţi-am primit mesajul.
De obicei, când cineva vrea să vorbească despre afaceri...
Vreau să-ţi accept oferta.
Mike, oferta aia s-a dus.
Şi dacă ţi-aş spune că aş accepta mai puţin?
Aş spune că nu-ţi pot da mai puţin.
Haide! Tu eşti tipul care face înţelegeri.
Îţi spun că vreau să fac o înţelegere.
Îmi spui că trebuie să faci o înţelegere.
Şi ştiu că poţi obţine din nou oferta.
Nu e treaba mea s-o obţin înapoi.
Şi, chiar dacă era, crezi că-ţi va da vreun ban
- după tot ce i-ai spus? - Ce i-am spus?
- Dar ce mi-a spus el mie? - Nu-mi pasă ce ţi-a spus.
Ţi-am oferit o ieşire,
şi ai insistat să mergi la întâlnirea aia.
N-ai făcut aia pentru mine, ci pentru clientul tău.
Şi care e diferenţa? Câştiga toată lumea.
Şi ai scuipat pe ea.
Şi acum spun că o accept.
Da, păi, nu merge aşa.
Sunt aici din curtoazie.
Tu eşti aici pentru că ai pierdut.
- Harvey, sunt... - Ajunge!
Soarta companiei e pecetluită. Mereu a fost.
Şi, data viitoare când pleci de la masă,
fii pregătit să pleci de la masă.
Vrei să-mi torni şi mie?
Serveşte-te.
Ce se petrece cu Mike Ross?
De unde ştii că mă gândesc la Mike Ross?
Cine altcineva ar putea fi?
Te-a băgat în corzi?
Nu, eu am făcut-o.
- Şi el e pe cale să cadă. - De unde ştii?
Singurul mod de a rămâne în joc
e să-l facă pe Walter Gillis să renunţe la visul lui.
Şi nu crezi că are tupeul
să rupă braţul pentru a salva trupul.
Nu, nu-l are.
- Pari să nu te simţi bine cu asta. - Nu, nu mă simt.
Harvey...
Ţii minte când ţi-am dat cazul Collins?
Da.
A fost dur ce-a trebuit să facem.
A fost prima mea experienţă de genul ăsta.
- Şi ţi-a plăcut. - Unde baţi?
Anumitor oameni le place gustul sângelui.
Altora...
E bine să afli cât mai curând cine eşti.
Spui că-i fac un serviciu?
Spun că tu eşti cine eşti,
şi lasă-l pe el să fie cine e.
Ce faci?
Mă gândesc ce dor o să-mi fie să am propriul birou.
Lasă mândia deoparte, bine? Încă te poţi întoarce la Harvey.
Am fost la Harvey.
Banii nu mai sunt pe masă.
Atunci, trebuie să întorci votul.
Singurul mod în care pot face asta e să-l conving pe Walter Gillis
să pună 500 de milioane de dolari în fondul de pensii.
Şi, dacă face asta, pierde extinderea.
Atunci fă-o, Mike.
Amy, când i-a murit fiul, compania asta a devenit familia lui.
Dacă nu se extinde, şi compania lui o să moară.
Dacă-i cer să facă asta, nu sunt mai bun ca Logan.
Nu, eşti mai bun, pentru că, după ce faci asta,
o să lupţi să-i ţii în viaţă.
Gillis nu va vedea lucrurile aşa.
O să vadă doar un bancher şmecher
care i-a vândut o promisiune mincinoasă, doar ca să facă
ceea ce ceilalţi măcar au fost sinceri că vor face.
Atunci de ce nu-ţi împachetezi lucrurile,
şi să pleci de aici cu coada între picioare?
Pentru că, dacă n-ai sânge-n tine să faci asta,
atunci locul tău nu e aici.
Ţi-am primit mesajul.
S-a întâmplat ceva cu Felton Securities?
Absolut deloc.
Slavă Domnului!
Am presupus asta pentru că ai vrut să ne vedem în biroul lui Malone.
- Ăsta nu mai e biroul lui. - A fost concediat?
Nu, dar se mută.
Louis, ştiu că nu ţi-a fost mereu uşor să accepţi noi parteneri,
dar ai făcut un mare efort cu Jeff.
Toate într-o zi normală.
Iar ziua ta normală a adus beneficii acestei firme timp de ani de zile.
Aşa că ne-am gândit că e vremea să-ţi arătăm puţină apreciere.
Biroul ăsta?
I-am dat biroul ăsta lui Jeff
pentru că am vrut să se simtă apreciat aici.
Dar adevărul e că... ar fi trebuit să ţi-l dau ţie.
Nu ştiu ce să spun.
Bine.
Bine, descarcă-te!
Nici gând!
Pete Kreeling nu le-ar ţine niciodată partea.
Ar face-o, şi a făcut-o,
pentru că i-au oferit ce tu nu ai putut...
- Siguranţă pentru muncitorii săi. - Sunt muncitorii mei!
Atunci arată-le că-ţi pasă de ei.
Pune bani în fondul de pensii, şi fă-o acum.
Mi-ai spus că vei lupta să nu se întâmple asta.
Ţi-am spus că voi lupta să-ţi protejez compania.
În clipa asta, e cel mai bun mod de a o face.
Spui să folosesc banii pentru extindere.
Dacă nu-i foloseşti acum, nu vei mai avea ce extinde.
M-ai manipulat, ticălosule!
Nu, ţi-am spus că se apropie un război,
şi că ai nevoie de fonduri pentru el.
Acum e momentul să apelezi la ele.
Mi-ai spus ce-am vrut să aud ca să mă aduci de partea ta.
- Eşti la fel ca ei! - Greşeşti!
Te-am privit în ochi, şi ţi-am spus că vreau să-ţi salvez compania.
Ei m-au privit în ochi şi mi-au spus că vor s-o facă bucăţi.
Eşti la fel ca ei!
Iar tu eşti un bătrân naiv care are o criză
pentru că lucrurile nu ies cum vrea el!
Extinderea aia a fost visul meu.
Ştiu.
Dar acum e vremea să te trezeşti.
Finanţează pensiile, Walter.
Votul lui Pete Kreeling va fi în favoarea noastră, şi...
Vom putea să luptăm altădată.
Nu.
Am vrut doar să-ţi mulţumesc pentru noul birou.
- E o retrogradare. - Nu şi pentru mine.
Mai vreau să-ţi mulţumesc şi pentru prânz.
- N-am apărut la prânz. - Ştiu.
- Credeai că-mi transmiţi un mesaj. - Îţi transmiteam un mesaj.
Nu cel pe care ţi-l doreai, Jessica.
Pentru că am auzit că n-ai încredere în tine în preajma mea.
Dacă n-aveam, nu te-aş fi pus în biroul de alături.
Jessica, poţi spune ce vrei, dar amândoi ştim unde se va ajunge...
noi doi, uitându-ne la astea.
Crezi că mă cunoşti atât de bine?
Păi, dacă nu te cunosc,
sunt pe cale s-o fac.
Vecină.
Mai mult! Mai mult!
Mulţumesc.
Felicitări pentru birou!
Deschide-l.
- Asta e... - Eu.
În rolul Opheliei.
Dar am crezut că tu...
Da, păi...
Uneori, amintirile amare
devin dulci-acrişoare
când le împărtăşeşti cu un prieten.
- Ai venit s-o iei pe Rachel? - Nu.
- Nu, am venit doar să-ţi mulţumesc. - Pentru ce?
- Că nu mi-ai dat o ieşire. - Ai finanţat fondul de pensii.
100%.
Tocmai ai scăpat de jumătate din fondul de război.
Poate, dar am făcut şi ce credeai că nu voi putea face.
Am reprimit votul.
Poate acum îţi vei da seama că sunt dispus să lupt.
Ai ajuns doar în runda 2.
Ai crezut că ăsta va fi ca unul din meciurile de început al lui Tyson,
cele care durau numai 45 de secunde.
Ţii minte ce s-a întâmplat când cineva a terminat prima rundă?
Şi ce s-a întâmplat cu Buster Douglas?
Nu ştiu, dar indiferent unde e,
nu-i pot lua titlul.
Bună!
Salut!
- La ce lucrezi? - Ştii la ce lucrez.
Vrei să mergi acasă?
Harvey...
Cred că asta înseamnă că vei lucra până târziu.
Mulţumită tipului cu care te înfrunţi.
Se dovedeşte a fi mult mai dur decât s-ar fi aşteptat oricine.
- Oricine? - Nu oricine.
Pare un adevărat fraier.
Ştii, nu e atât de dur.
Pot lucra mâine la asta.
Hai să plecăm de aici!
Chiar o să lucrezi mâine la asta?
Nu, o să lucrez mai târziu în noaptea asta,
dar măcar voi fi acasă.
Crezi că pot arunca o privire când termini?
Cred că nu.
- Doar o verificare? - Tot nu.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == @elder_man