Din episoadele anterioare...
M-am gândit la oferta ta.
- O accept. - Nemaipomenit!
Nu ne-am cunoscut. Sunt Caitlyn Cook.
- Arthur Campbell. - Ştiu cine eşti.
Toată lumea ştie cine eşti.
Biroul DNI alcătuieşte o echipă.
O vor coordona de la Centrul Naţional Antitero.
Hayley Price, Centrul Naţional Antitero.
Lui Mykola Altan i s-a implantat chirurgical un dispozitiv exploziv.
Operaţia a fost făcută de sora lui, Oksana.
Borz a fost văzut ieri îmbarcându-se într-un avion spre Maracaibo.
- Borz! - Avem nevoie de el în viaţă.
Nu vreau să am neînţelegeri cu Langley. Ce-ar fi să încercăm să lucrăm împreună?
Vreau doar o oră singur cu Borz, înainte să ţi-l predau.
Îl am pe Borz.
Folosesc echipa lui McQuaid ca să-l aduc acasă.
Pista de aterizare e la cinci kilometri de graniţa columbiană.
Pedro ar trebui să aibă avionul alimentat şi gata de plecare.
Cinci ore până la graniţă, amice.
Călătorie plăcută!
GUARERO  PUNCT TRECERE FRONTIERĂ VENEZUELA  COLUMBIA
Nu, mulţumesc.
Eu şi băieţii am avut momente bune în Columbia. Ai fost vreodată, Walker?
Trebuia să alegi un punct de frontieră mai mic.
- Aici sunt prea multe necunoscute. - E mai bine dacă-i mai aglomerat.
Nu i-am văzut căutând în portbagaj. Vor doar să elibereze traficul.
Maşina asta e de patru ori mai scumpă decât oricare de aici.
Se vor uita în portbagaj doar ca să vadă dacă e ceva de furat.
Un automobil de lux transmite un mesaj: "Am bani să te mituiesc".
Nu se vor uita în portbagaj
dacă vor vedea ce e în portofelul meu, nu-i aşa, băieţi?
Ai cel mai mare portofel pe care l-am văzut, şefu'.
Dex zice că avionul e gata de plecare. Trebuie doar să ajungem acolo.
Nu. Nu, mulţumesc.
Dă-i nişte bani. Iau eu o apă.
Poliţia!
- Poliţia! - Vino încoace!
Treci înapoi în maşină, Ryan.
Un mort!
Nu putem trece graniţa acum.
Trebuie să mergem spre centrul ţării, discret,
fiindcă toţi poliţiştii din ţara asta ne caută.
Ne despărţim. Vor căuta un grup de patru.
- Mai bine să fim câte doi. - Vreţi să preluăm noi acţiunea?
S-ar putea să fie mai uşor pentru noi să-l cărăm.
Mersi, dar Borz nu pleacă de sub ochii mei.
- Ne vom descurca. - Ne descurcăm.
În regulă, un plan nou.
- Noi trebuie să luăm maşina asta... - Nu, nu! Am încercat deja planul tău.
Conduc eu acum.
Cred că pot să fac rost de o casă secretă în Caracas
şi ne vom ascunde până când CIA ne va putea scoate.
Să aşteptăm într-un casă mizeră
ca Langley să învârtă nişte hârtii ca să ne scoată de-aici?
- Ăsta-i planul tău? - Adoarme-l cu asta peste patru ore.
- Mersi. - Aveţi grijă!
Ăsta-i planul meu.
Vii cu mine sau nu, eu îl iau pe Borz cu mine.
Nu mă deranjează să merg la Caracas. Dar după ce s-a întâmplat în Chicago,
nu mai putem avea încredere că vreun loc al CIA este sigur.
În momentul ăsta, e mult mai sigur un loc necontrolat de ei.
Bine.
Hai să luăm o cafea.
- Suntem deja în întârziere. - Lasă-i să aştepte.
Şedinţa asta e o totală pierdere de timp. Puteam să o facem la telefon,
dar în schimb, ne pun să batem drumul până aici
ca să ne dea peste nas cu chestia de la frontieră.
Nu e vorba de o mustrare. E un protocol de ieşire din impas.
Vor să fim pe aceeaşi lungime de undă,
ca să nu facem noi ceva pentru oamenii noştri,
în timp ce ei fac altceva pentru ai lor.
Îşi impun autoritatea.
Planul nostru a eşuat lamentabil, ei ne vor îndepărta
şi vor irosi o oră pentru asta.
Lasă cafeaua.
Chestiile astea nu încep niciodată la timp.
Încă o dovadă a ineficienţei birocraţiei.
E clar că n-ai lucrat niciodată cu soţia mea.
Scuze că am întârziat. Joan, ea este Caitlyn Cook.
- Mă bucur că în sfârşit te cunosc. - Asemenea.
Ryan ţine legătura cu noi.
Până acum ştim că el şi Annie se îndreaptă spre Caracas cu Borz Altan
şi că îl ţin sub sedative pe timpul călătoriei.
Singura întrebare este: cum îi scoatem de acolo?
Apreciem riscurile pe care şi le-au asumat oamenii voştri
în încercarea de a o extrage pe agenta noastră din Venezuela,
dar în continuare, CIA se va ocupa de extragere.
Planul nostru este de a-i extrage cu o barcă pe timp de noapte,
folosind întunericul pentru a-i strecura prin apele venezuelene.
De acolo, Altan va fi predat unei echipe speciale,
pentru a-l interoga în legătură cu atacul de la Chicago.
Walker şi McQuaid vor trebui să stea pe loc câteva ore,
dar îi vom aduce acasă imediat.
V-aţi gândit la extragerea pe cale aeriană,
să-i scoatem acum, în loc să aşteptăm?
Ne-am gândit. Prea riscant.
Putem să ne uităm şi noi pe analiza riscurilor?
Poate e ceva ce putem face noi, ca să diminuăm riscul.
Vă înţeleg urgenţa. E în joc viaţa şefului vostru.
Dar trebuie să vă fie foarte clar un lucru.
Asta e o operaţiune de extragere coordonată de CIA.
McQuaid Security nu va face nimic fără aprobarea mea.
Vom lua legătura cu tine dacă va apărea ceva.
Între timp, dacă mai putem ajuta cu ceva, să ne spui.
De fapt, ar fi ceva.
Am înţeles că şeful vostru a cerut un timp între patru ochi cu Altan.
Aveţi vreo idee despre ce a vrut să vorbească cu el?
- E prima oară când aud de asta. - Şi pentru mine e o noutate.
O să vorbesc cu el despre asta când se va întoarce.
Mulţumesc.
Nu-i rău, nu-i aşa?
A trebuit să plătesc chiria pe şase luni ca s-o obţin.
Deci, dacă ştii pe cineva care vrea s-o subînchirieze...
Într-o altă viaţă, aş lua-o eu.
- Dar e sigură? - Sigură? În Caracas?
Nu cred că termenul e potrivit.
- Dră Walker, pot să te ispitesc? - E cam devreme.
Un soldat doarme când poate, ca să zic aşa.
E fin!
Ca mătasea naturală. Familia lui Jim deţine distileria.
- Ai primit veşti de la Jim şi Fitz? - Încă nu.
- Eşti îngrijorat? - Deloc.
Probabil că sunt deja la jumătatea drumului spre Puerto Rico.
Ai fost destul de generos că i-ai lăsat să plece.
- Înţeleg că tu ai fi procedat altfel. - Mă pot gândi la câteva scenarii
în care doi băieţi în pls ne-ar putea fi utili.
Pe bune?
Mi-ai făcut impresia că-ţi place să faci lucrurile singură.
Coasta asta ruptă probabil că a perforat ceva.
Are hemoragie internă. I-a cedat plămânul.
Are nevoie de un tub toracic, altfel va muri.
Şi informaţiile se duc odată cu el.
Nu putem lăsa să se întâmple asta.
COVERT AFFAIRS Sezonul 5  Episodul 3
Traducerea şi adaptarea: Cornelia & BlackAmber
E un cuţit în buzunarul lateral al sacoşei mele.
Ne trebuie ceva ca să sterilizăm toate astea.
Începem.
Iisuse!
În regulă, acum e partea complicată. Îl ţii?
Da. Fă-o! Fă-o!
- Bravo, doctore! - Mersi.
Dar nu am câştigat decât câteva ore. Are nevoie de operaţie.
Ştii vreun doctor care face vizite la domiciliu?
Pentru preţul corect, ar zbura şi pe lună, dar tipul ăsta nu e chirurug toracic.
Nici noi, deci opţiunile noastre sunt acum: noi sau el.
Individul ăsta nu cunoaşte regulile.
Singurul mod de a ne asigura că nu va fi urmărit
este să mă duc eu însumi să-l aduc aici.
Ai nevoie să-ţi aduc ceva... pastă de dinţi, gumă de mestecat?
Toţi poliţiştii din Venezuela te caută.
Nu eşti îngrijorat?
De fapt, sunt extrem de speriat, dar asta face parte din distracţie, nu?
Bună dimineaţa.
Salut! Ce cauţi aici?
Am mai luat câteva declaraţii despre evenimentul de la Chicago.
Mă bucur că ne-am întâlnit. Seara trecută a fost distractivă.
Da, aşa este.
Dar nu cred că ar trebui s-o repetăm.
Nu vreau ca cineva să aibă impresia că nu sunt obiectivă.
Înţeleg perfect.
Dar trebuie să spun că sunt un pic dezamăgit.
Sexul a fost chiar grozav.
Vreau un macchiato cu extradoză.
Poftim?
Mă contrazici?
Nu, nu. A fost oarecum... grandios.
- Deci? - Deci...
- Ne mai vedem pe-aici? - Sigur.
Mulţumesc.
Auggie la telefon.
- Bună, eu sunt. - Care-i treaba?
Borz are hemoragie internă.
McQuaid s-a dus să aducă un doctor, dar nu putem aştepta întunericul
ca să ieşim din ţara asta.
Are nevoie de evacuare medicală de aici cât mai curând posibil.
Ca să aterizezi cu un elicopter în plină zi, va fi aproape imposibil.
- Cât e de grav? - McQuaid zice că cel mult câteva ore.
Ştiu că nu e opţiunea ideală, dar e vreun spital în apropiere?
L-ai putea lăsa la camera de Urgenţă. Şi să-l recuperezi după ce va fi operat.
Auggie, omul ăsta e meseriaş.
Imediat ce-ar ieşi din operaţie şi şi-ar recăpăta cunoştinţa, ar dispărea.
Nu pot să risc.
Vezi ce poţi face cu evacuarea medicală,
dar eu o să încep interogarea, pentru orice eventualitate.
În regulă, te sun în secunda în care am ceva.
Starea lui Borz pare prea critică pentru a risca să-l mişcăm.
Ştiu câţiva oameni în Columbia care ar putea fi de ajutor.
O să dau nişte telefoane.
Patrick!
- Domnule. - Eliberează-mi programul de azi.
Asta are prioritate faţă de orice.
Scuzaţi-mă, domnule, dar aţi fost reprogramat
pentru o informare în Comitetul de Informaţii speciale al Senatului.
Ar trebui să fiţi acolo peste 30 de minute.
Bine.
Astea sunt numele oamenilor mei din Columbia.
- Dă-i lui Joan datele lor. - Imediat.
Slujba nu e aşa cum ai crezut că va fi, nu?
Totul e bine.
Cine a pus la cale atacul din Chicago şi de unde aţi ştiut de unitatea CIA?
Sunt întrebări grele, ştiu. Revenim la ele într-un minut.
Să vorbim despre omul cu care te-ai întâlnit în Maracaibo.
Cum îl cheamă?
Îţi ţii gura, nu? Asta te-au învăţat în armată.
Ştiu că ai antrenament anti-interogare,
aşa că n-am să-ţi irosesc timpul încercând să-ţi smulg informaţii.
O să mă torturezi?
Nu trebuie să te torturez, Borz. Ai deja destule dureri.
Dar pot să-ţi ofer o alinare.
Asta e morfină.
Depinde de tine dacă o vei primi sau nu.
CIA efectua operaţiuni interne din unitatea din Chicago?
Nu pot să vorbesc despre natura acelor operaţiuni.
Deci nu sunteţi pregătit pentru această informare.
Am toate informaţiile care-mi sunt accesibile în acest moment.
Să vorbim despre ceva ce ştiţi sigur... statutul CIA.
Ştiţi că operarea pe teritoriul american este o încălcare directă a lui.
Cu tot respectul, cum spuneam adineauri,
nu am cunoştinţă de vreo operaţiune CIA care să-l încalce.
Deşi CIA poate crede altfel, dle Michaels,
agenţia e răspunzătoare pentru ceea ce s-a întâmplat
şi doresc răspunsuri. Vă reţinem de la ceva?
De fapt, chiar mă reţineţi.
Poftim?
Evenimente legate de acest caz sunt încă în desfăşurare
şi aş putea să vă dau răpunsuri mai bune la întrebări,
dacă facem o pauză până mâine,
iar eu aş putea să mă întorc la Langley să mai cercetez.
Desigur, aveţi oameni la Langley care se ocupă de aceste lucruri.
Da, am, dar...
Atunci, nu văd necesitatea de a scurta această şedinţă.
Întrucât e aproape amiază, propun să facem o pauză pentru prânz.
Foarte bine.
Dar aştept să vă revăd aici peste o oră, dle Michaels.
Da.
Da, domnule.
Cine a finanţat atacul de la Chicago?
Toată durerea asta merită să-i protejezi pe nişte oameni
cărora le pasă atât de puţin de tine?
Nu ştii despre ce vorbeşti.
Omul cu care te-ai întâlnit în Maracaibo avea o armă în mână.
Nu era acolo ca să te ajute.
Era acolo dintr-un singur motiv: ca să încheie socotelile.
Oamenii cu care lucrai erau gata să se debaraseze de tine
imediat ce ţi-ai îndeplinit misiunea.
- Hai să vorbim despre Oksana. - Oksana?
Ce s-a întâmplat cu ea?
Nu putem să rămânem aici. Trebuie să plecăm. Acum!
- Ce s-a întâmplat? - Poliţia cercetează întreaga zonă.
L-am auzit pe unul dintre ei întrebând un negustor despre noi.
Aşa că m-am întors să vă iau. E doar o chestiune de timp
până să înceapă să cerceteze şi clădirea asta.
Poliţia!
N-ai comandat pizza, nu-i aşa?
Probabil că te-au urmărit până aici.
Nu m-a urmărit nimeni. Ţi-am zis, cercetează întreaga zonă.
Ce faci?
Va trebui să ne luptăm ca să ieşim de aici.
Nu ne putem lupta ca să ieşim şi să-l cărăm şi pe Borz.
Şi nu-l las aici. El e singura mea legătură cu Chicago.
Bine, dacă ai o idee mai bună, aş vrea s-o aud.
Poliţia!
Ce faci?
Poliţia!
Destul. Sparge uşa!
Poliţia!
Scuze. Tocmai voiam să fac un duş.
Mai e şi altcineva aici?
Nu.
Ce vreţi?
Arătaţi-mi actele dvs.
- Actul de identitate. - E acolo.
Care e scopul prezenţei dvs în Caracas?
- Sunt în vacanţă. - Interesant.
Nu vin prea mulţi în Caracas ca să se relaxeze.
Nu ştiu pe cine căutaţi.
Dar eu am drepturi şi voi suna la ambasadă.
Ce-i aia din mâna ta? Dă-mi să văd.
- Nimic. - Ce-i asta?
Am terminat aici.
Curvă drogată.
- Au plecat. - Bună treabă!
Ar trebui să-i dăm nişte haine uscate şi să plecăm de aici.
Mă ocup eu de asta, dar aş putea să împrumut prosopul tău?
Sunt şi astea destul de bune.
În regulă, Joan. Ţine-mă la curent.
Alo?
Bună!
Bună, iubitule!
Nu pot vorbi acum.
De ce nu?
Ştii de ce.
Da. Oricum trebuie să mă întorc. Pauza de prânz e pe sfârşite.
Vreau să te văd astă-seară.
Cred că e posibil.
- Crezi sau ştii sigur? - La 20:30.
Să nu întârzii, altfel încep fără tine.
- Ce-ar fi să vin chiar acum? - Încetează!
Stai puţin...
- Cum e? - Aranjat. Ar trebui să plecăm...
- Vreau să aştepţi aici. - Zău?
Dacă nu-mi spui ce-ai obţinut de la el, acum e rândul meu.
Ai întrebat de Oksana...
Trăieşte.
Ai lăsat-o în Chicago, iar noi am prins-o.
Nu e bine acolo unde e.
Îţi imaginezi ce-i fac...
Ai părăsit-o, iar acum suferă pentru informaţii pe care le ai tu.
Spune-mi ce vreau să ştiu şi o ajut pe Oksana.
Cine a plănuit atacul din Chicago?
Nu ştiu.
Totul a fost plănuit cu grijă.
Nimeni nu trebuia să cunoască pe altcineva.
- Aşa au plănuit ei. - Cine sunt ei?
Am nevoie de un nume, Borz.
Cum se numea persoana ta de contact din Maracaibo?
Nu i-am ştiut numele.
Ştiu că ştii ceva.
Spune-mi ce anume.
Spune-mi de dragul Oksanei.
Am fost odată în Washington
pentru informaţii despre protocoalele CIA.
Când?
Era primăvară.
Era zăpadă pe jos.
Unde anume în Washington?
Nu vei găsi materiale filmate.
Am fost foarte atenţi.
Aţi fost?
Adică a fost întâlnire, nu schimb?
Da.
Am nevoie de un nume.
Îl ştiam doar ca "Poştaşul".
- Nu e suficient. - Asta-i tot ce ştiu.
De unde a ştiut despre casa secretă? Era de la CIA?
- Agenţia pentru Securitatea Naţională? - Nu ştiu.
Nu pot s-o ajut pe Oksana dacă nu ştiu cine e el.
Îţi jur...
Asta e tot ce ştiu.
Jur pe Oksana.
Cum arăta? Era american?
Borz?
În dosarele noastre nu e nimic despre Poştaş.
Îmi pare rău, doar atât am putut să obţin.
În puţinul timp pe care l-ai avut, bine că ai reuşit să obţii ceva.
Cum ai făcut?
Poţi să crezi că a trebuit doar să spun "te rog"?
Bineînţeles! Ştiu cum spui "te rog".
Trebuie să închid.
O să găsim altă ascunzătoare,
dar cu cât ne scoţi mai repede din ţara asta, cu atât mai bine.
Da, cât de rapid putem.
Trebuie să închid.
Ai terminat repede.
E mort.
Ai obţinut ce voiai?
Plecăm. Ia-ţi lucrurile.
Trebuie să găsim altă maşină.
Extragerea va fi mai uşoară fără Borz.
Aveţi cumva un alt plan?
Chiar acum studiem toate opţiunile.
Vă anunţăm imediat ce avem ceva.
Pot să fac o sugestie?
Sunt numai urechi.
Îi aducem la graniţă şi-i scoatem din Columbia pe calea aerului.
Va trebui să-mi explici. Îmi amintesc că planul ăsta
n-a mers prea bine ultima dată. Când spun "prea bine"
înseamnă "ratare colosală".
Nu mai ascund un om în portbagaj. Trebuie doar să treacă graniţa.
Am pe cineva care poate să-i treacă.
E o idee interesantă, dar tot planul vostru
înseamnă să las viaţa agentei mele în mâinile unui necunoscut.
Atunci află asta:
sunt foarte loială şefului meu şi niciodată n-aş face ceva
care să-l pună în pericol.
- Cât de repede e gata omul tău? - În 20 de minute.
E nevoie doar de un apel şi un transfer de bani.
Vorbeşte cu el.
Auggie, pregătim extragerea.
Cum? Nu pot aduce un elicopter acolo pentru toţi banii din lume.
Firma McQuaid are alt plan, îi lăsăm să-l pună în aplicare.
Continuă să cauţi informaţii despre Poştaş.
Noi n-avem nimic în baza de date,
dar ştiu pe cineva din afară care ne-ar putea ajuta.
Se numeşte Roger Bennett şi e fost agent CIA.
Fost, nu pensionar?
A avut un dezechilibru chimic în stare incipientă,
dar e băiat bun şi e expert în informaţiile de pe piaţa neagră.
Atunci du-te şi vorbeşte cu el.
Cred că trebuie să furăm o maşină din alt cartier.
Maşinile de aici bat prea mult la ochi, iar asta nu ne-a ajutat.
Avem nevoie de un vehicul solid.
Cine ştie în ce condiţii sunt vechiturile alea?
Ultimul lucru de care avem nevoie e să ne lase în câmp deschis.
De asemenea, am alergie la lucruri ieftine.
Să mergem, Tomas!
Haide!
E totul în ordine?
Da.
Am uitat că am aruncat arma la Maracaibo.
Nu obişnuiam să port una, dar...
N-are importanţă.
Înţeleg. Nu e o senzaţie plăcută. Te simţi dezbrăcată fără ea.
Dar nu trebuie să-ţi faci griji, sunt rapid pentru amândoi.
Splendid!
Mă simt mult mai bine.
La asta m-am referit.
- Ce faci? - Fur o maşină.
Scuză-mă, dar nu te las să deteriorezi acest minunat vehicul.
- Bine. Şi cum ai de gând să... - Cu o cheie electronică universală.
Decodifică aproape orice maşină
şi face parte din dotarea standard a agenţilor de la McQuaid.
Să ştii că ar arăta grozav pe inelul tău de chei.
- Răspunsul e tot nu. - Te păcăleşti doar pe tine.
Auggie! Cine te-a trimis?
Nu m-a trimis nimeni, Roger. Am nevoie de un serviciu.
Te-am sunat, dar ai telefonul deconectat.
Nu prea mai folosesc telefoane.
Pot să intru?
Te-a văzut cineva venind aici? Ai fost urmărit?
N-aş putea să spun, amice.
Aşa e...
Bun!
Intră.
Câinele tău pare foarte protector. Vrei să-l duci undeva?
- Ce se aude? - E un bruiaj de frecvenţă.
Blochează mobile şi staţii de emisie-recepţie.
- Nu funcţionează aici sau în jur. - De ce atâtea măsuri de precauţie?
Cu ceva timp în urmă cineva a început să mă urmărească.
Cred că vor să mă omoare.
- Cine? - Am spus deja prea multe.
Ei ascultă.
Urmăresc, ascultă,
apoi omoară.
Ce serviciu vrei să-ţi fac?
Nu-ţi face griji, amice. Ai deja destule pe cap.
Glumeşti? Am mai mult timp decât am nevoie.
Spune-mi ce-ţi trebuie.
Bine...
Ai auzit de cineva pe nume Poştaşul şi care vinde informaţii?
- Poştaşul... - Asta-i tot ce ştiu.
Nu-mi pare cunoscut.
- Crezi că poţi afla cine e? - Pot să încerc.
Mulţumesc, Roger! Trimite-mi imediat orice găseşti.
- Îţi dau adresa mea de e-mail. - Nu mai am computer.
Nu e sigur.
Poftim.
Te sun pe telefonul ăsta când aflu ceva.
Nu foloseşte frecvenţele obişnuite şi n-are nici GPS.
Bine, mulţumesc.
Ar trebui să pleci.
Bine.
Roger, să ai grijă de tine.
Chiar e momentul să ne oprim?
Iată mijlocul nostru de transport.
- Mergem cu autobuzul în Columbia? - Ai vrut ceva care nu bate la ochi.
- Mai puţin de atât nu se poate. - E-n ordine, doar că sunt surprinsă.
Nu ştiam că maşina fără geamuri îţi satisface cerinţa de aer condiţionat.
Singura mea cerinţă e să fac treaba.
Dacă trebuie să transpir într-un autobuz supraaglomerat, aşa să fie.
Pot să trăiesc transpirat dacă trăiesc în continuare, nu?
Aşa e.
- Eşti îngrozitor de tăcută. - Încerc să fiu atentă la tot.
Nu-i adevărat. Te întrebi dacă poţi avea încredere în mine,
cine sunt în realitate, dacă nu cumva vând arme sau sunt mercenar.
Crezi sau nu, sunt patriot, la fel ca tine.
Îmi place şmecheria asta.
Te deschizi faţă de mine ca să fac şi eu la fel.
Da, m-ai citit. Hai să punem cărţile pe masă.
Ce i-ai spus lui Borz ca să-l convingi să vorbească?
- N-am spus că a vorbit. - Dar nici n-ai afirmat contrariul.
Tu cum l-ai convins pe Borz?
I-am spus că nu-i fac rău dacă-mi spune ce vreau să ştiu.
Am ajuns.
El e omul nostru?
Al nostru nu trebuia să ne oprească la graniţă.
Actele la control.
Am primit un mesaj de la Annie.
Au fost opriţi la graniţă, iar omul vostru nu e acolo.
- Unde naiba e? - Nu ştiu.
Trebuia să fie acolo.
- E geanta dv? - Da.
Urmaţi-mă, vă rog.
Ne puteţi spune care e problema?
Am câştigat banii aseară la cazinou.
Am avut noroc la Blackjack.
- Ce faci cu americanii ăştia? - Îi duc la interogatoriu, domnule.
Mă ocup eu de ei. Pune jumătate din bani în dulapul meu.
Ne-am înţeles?
Repede, până nu se întoarce.
Regret că n-am fost aici când a sosit autobuzul.
M-a chemat căpitanul să verific schimburile de ture.
- Îi veţi explica asta drei Cook, da? - Sunt convins că va înţelege.
Staţi ascunşi până treceţi de graniţă.
- Mergeţi cu Dumnezeu, prieteni! - Mulţumim!
Annie şi Ryan au ajuns în Columbia!
E o veste minunată!
Bei cu mine? Nu-mi place să beau singură.
- Mi-ar prinde bine un pahar. - Unul mic, trebuie să ajung acasă.
- Voiam să te întreb ceva. - Spune.
Chestia asta cu Ryan şi Borz...
Dacă ştii ce voia de la el, trebuie să ştiu şi eu.
Ţi-aş fi spus până acum dacă ştiam, Arthur.
Aici nu se ascund informaţii, nu ascundem unii de alţii.
- Mă bucur să aud. - Bine.
O să-ţi ia ceva timp să te obişnuieşti în domeniul privat.
Dacă vrei să vorbeşti cu cineva, sunt aici.
Scuze.
Nu e nicio problemă.
Ar trebui să mai facem asta, dar fără atâtea arme.
Nu amestec afacerile cu plăcerea.
Atunci pierzi la amândouă, Annie Walker.
Apropo, n-am uitat conversaţia despre cum l-ai făcut pe Borz să vorbească.
Cu cărţile pe masă, ai uitat?
- De ce vrei să ştii? - De ce nu vrei să-mi spui?
Bine, las-o baltă.
O să dorm puţin.
I-am spus că am arestat-o pe sora lui
şi că e vina lui, fiindcă a abandonat-o.
Dacă-mi spune ce vreau să ştiu, o s-o ajut.
Şi poţi s-o ajuţi?
Am împuşcat-o la Chicago. E moartă de patru zile.
- Cărţile sunt pe masă. - Deci ai minţit un muribund.
E o faptă ticăloasă, Walker.
- Am făcut ce trebuia făcut. - N-a fost o critică.
A fost un compliment.
- Alo? - Omul care te interesează...
Am aruncat nişte momeli şi s-a prins ceva.
O să am informaţiile până dimineaţă. Treci pe la mine.
E o veste grozavă! Vin la tine la 8:00.
Mai bine la 9:00. Şi să aduci gogoşi.
S-a făcut. Ne vedem atunci.
Te preocupă ceva?
- E vorba doar de muncă. - E totul în ordine?
Vezi tu, eram bun în vechiul meu post.
Atât de bun încât am fost avansat.
E o veste bună, nu?
Aşa credeam şi eu.
Dar acum...
Nu mai apuc să fac ceea ce-mi place cu adevărat în munca mea.
Şi...
...pe atunci credeam
că realizez ceva.
Că fac ceva care...
Ceea ce făceam era foarte important.
Dar acum...
am senzaţia că tot ce fac
e să merg la întâlniri şi să mă ocup de hârţogărie.
Singura echipă NFL care a câştigat Super Bowl
după un sezon perfect a fost...
Dolphins, în 1972.
Antrenorul Don Shula a contribuit la acel succes
la fel de mult ca jucătorii de pe teren.
Îţi mulţumesc!
Cu plăcere.
Mai am puţin timp...
Ai putea să mai stai dacă vrei.
Mi-ar plăcea, dar trebuie să...
Trebuie să plec.
E cineva acasă?
- Bună! - Salut!
Scuze că am venit aşa. Mai am nevoie de o semnătură
pe declaraţia ta. Eşti în drumul meu spre casă.
Intră.
N-aveam de gând să mă întorc la Langley săptămâna asta.
Scuze.
Aşa...
Declaraţia e aici.
- Şi stilou. - Jos, în colţul drept?
Nu, aici e în colţul stâng.
- Chiar aici. - Aici?
N-ai venit până aici ca să-ţi dau o semnătură, nu-i aşa?
SPER CĂ E POTRIVIT, R
Traducerea: Cornelia şi BlackAmber Comentarii pe www.tvblog.ro