Din sezonul trecut...
Mama mea biologică e Ellis Grey. Aţi cunoscut-o?
- Mai vreau un copil. - Locul lui Yang din consiliu e liber.
- Iar eu te recomand pe tine. - Mi-a lăsat locul ei.
Voiam să-ţi cer să fii soţia mea.
El e minunat, dar nu e cel mai important. Tu eşti.
Îmi ceri să aleg între serviciul ăsta...
- Şi familia mea? - Eu rămân aici.
Owen ştie că asta trebuie să fac.
Atunci poţi să pleci.
Când aveam cinci ani, mama m-a pierdut în parc.
Nu-mi amintesc prea multe.
Eram în carusel
şi ea a dispărut brusc.
Nu-mi amintesc cum am găsit-o,
nu-mi amintesc nici cum am ajuns acasă.
Te simţi bine?
Îmi amintesc doar ce s-a întâmplat după aceea.
Mi-a spus să nu-mi fac griji.
Mi-a spus că totul va fi bine.
I-ai salvat viaţa mamei tale.
Nu pune chestia aia pe mine! Încetează!
Nu mă atinge!
Mi-a spus că trebuie să jucăm jocul tăcerii,
iar eu am ştiut că nu trebuie să pun întrebări.
- Vreţi s-o vedeţi? - Nu! În niciun caz!
Altfel i-aş fi spus...
că mi-am uitat păpuşa.
Adoram păpuşa aceea.
Am fost devastată de pierderea ei.
E ciudat modul în care funcţionează memoria.
Există lucruri pe care nu ţi le poţi aminti
şi lucruri pe care nu le poţi uita.
Trebuie să-ţi schimbi încuietorile.
- Ce cauţi aici? - Trebuie să vorbesc cu Alex.
Wilson, dă-te jos din pat. Nu pot să mă urc dacă eşti acolo.
Nu poţi să mă dai jos din pat!
- E casa mea. - Nu, e a mea!
- Atunci dă-o tu jos. - Sunt dezbrăcată...
Nu mă interesează sânii tăi, Wilson. Jos!
Doamne...
O să fac nişte cafea dacă tot m-am trezit.
- Ar fi minunată o cafea! - Acum faci chestia asta cu mine?
Nu poţi să vii la mine la orice oră...
Noi nu facem aşa ceva.
I-am spus lui Derek că nu mă mut la Washington. Eu şi copiii rămânem aici.
- Minunea s-a sfârşit. - Nu s-a sfârşit nicio minune!
Noi nu suntem o minune. Mai taci!
Intri la mine în casă pe furiş, mă trezeşti să vorbim
şi-mi spui să tac?!
Bine...
Uite ce s-a întâmplat...
Aseară am aflat că am o fiică.
Cel puţin aşa cred.
În toţi aceşti ani
n-am avut habar şi acum iat-o.
Nu ştie cine sunt şi nu pot vorbi cu nimeni despre asta.
Puteam să merg în unul din două locuri...
Fie aici, fie la bar.
Aşa că iată-mă.
Ai venit devreme.
A fost un accident rutier aseară.
Şoferul a avut fractură de pelvis şi am mai stat aici.
- Ai fost aici toată noaptea? - Am fost anunţaţi
că vom primi un pacient hipotensiv, cu traumatisme multiple.
Cheam-o pe Yang.
Pierce. Sună-le pe Pierce şi pe Grey şi spune-le să vină la heliport.
- Termini tu aici? - Da, sigur.
E distrus.
- Pare în regulă. - Sigur, doar e soldat.
Ţine totul în el. Dar are nevoie de un prieten.
Poţi să fii tu prietenul lui.
- Nu. - Haide!
Cum te-ai simţi dacă ai fi în locul lui?
Ai sta treaz noaptea, în patul gol...
Ce fel de prieten zici că vrei să fiu?
- E bine să folosească elicopterul? - N-au încotro!
- Bună! - Ce spui?!
Am spus "bună". Eu sunt Maggie Pierce!
- Ştiu! - N-am făcut cunoştinţă!
- Bună! - Ce spui?!
Am zis...
N-o să păţim nimic?
Tocmai mi-am răspuns la întrebare.
Să ne pregătim. Trebuie să ne mişcăm repede!
Acum!
E un vilegiaturist pierdut. A fost găsit în deşert, la vest de Spokane.
L-au găsit nişte excursionişti şi au crezut că e mort.
Să-l scoatem. Aveţi grijă!
- Ţine! - Vântul ăsta!
Luaţi-l şi să intrăm!
Nu-l putem pune pe targă până nu se linişteşte vântul.
Atenţie!
Şi dacă fuge cu copilul nostru?
Dacă ia droguri? Dacă nu se hrăneşte corespunzător?
- Dacă uită să-şi ia vitaminele? - Aseară erai de acord cu mama-surogat.
- De ce te-ai răzgândit? - Nu e nimic...
Azi-dimineaţă mă spălam pe dinţi şi mi-am văzut cicatricea în oglindă.
Eram gravidă cu Sofia când am avut accidentul. Eu!
Nici măcar eu n-am putut să-l protejez pe copilul nostru.
Cum putem să ne încredem în cineva pe care nu-l cunoaştem?
Sofia n-a păţit nimic. A fost un accident stupid.
N-ai de ce să crezi că asta se va întâmpla...
Faceţi loc!
E un pacient jos şi avem nevoie de ajutor. Haideţi!
Bine.
La o parte!
Cel mai rapid rezident ia cazurile cele mai bune.
Sunt plină de cafeină, am stat trează toată noaptea.
Nu mai sunt fata drăguţă. Acum e fiecare pentru ea.
Acolo!
Am nevoie urgentă de un cateter central şi unul arterial.
- Eu! - Fir-ar!
Şeful Hunt are nevoie de ajutor. A zburat o targă de pe heliport.
- Eu! - Nu poţi să spui de două ori.
- Nu ştiu care caz e mai bun. - Una dintre voi să vină aici.
Am zis că e al meu! Javră!
Ajutor!
- Suntem blocaţi! Aici! - Ajutor!
- Dumnezeule! - Ajutor!
Să ne ajute cineva!
Vă rugăm!
La trei. Unu, doi, trei!
S-a pierdut în deşert. Nici nu ştiam că statul Washington are un deşert.
Eu sunt din Boston. Am auzit că şi tu ai stat acolo.
- Da, ne-a mutat mama când eram mică. - Ellis Grey? Ea e mama ta?
Da.
Nu, domnule, staţi liniştit! Nu faceţi aşa!
- Găsiţi-le. - I-a crescut pulsul.
Edwards, monitorizează-i saturaţia în oxigen şi să-l sedăm.
Găsiţi-le.
- Pe cine? - Familia mea.
Vă rog! Sunt încă acolo.
- Vă rog, e familia mea! - I-a crescut tensiunea.
Puneţi-i o perfuzie şi 10 ml de dopamină.
Ritmul e neregulat. Să-i facem EKG-ul cât mai repede.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 11 Episodul 1
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB Comentarii pe www.tvblog.ro
Ajutor!
Rezistaţi, vă scoatem!
- Uşa asta e blocată. - Şi asta.
- Mă doare rău. E normal? - Nimic nu e normal aici.
Tu eşti, Dave? Cred că e Dave Oldroyd.
- Îl cunoşti? - Da.
Da, e un pacient cu osteosarcom în stadiul II.
Trebuie să facă chimioterapie peste o oră.
Ce faci acolo, Dave? Ai păţit ceva?
- Mă doare capul când îl mişc. - Să nu mişti capul!
- Rezistă! Vin să văd ce faci. - Nu!
- E totul în regulă? - Da... Nu.
Stă unul în poala celuilalt şi sunt dezbrăcaţi.
- De ce n-aveţi pantaloni pe voi? - Ai voie să ghiceşti o dată.
Trebuie să le susţinem regiunile cervicale. Cine se urcă pe maşină?
- Eu nu. - Am piciorul beteag.
Eu...
Am anunţat autorităţile că pacientul călătorea cu familia.
Îţi dai seama, Edwards?
A cutreierat deşertul, pierdut,
singur, căutându-şi familia.
Dr Grey! Vreţi să chem chirurgul plastician să-i examineze piciorul?
Da. Rana e foarte gravă.
- Doamne! - Piciorul trebuie să mai aştepte.
Are lichid în jurul rinichiului. Trebuie să-i facem tomografie.
Veşti bune! Aparatul e liber, pot să-i fac ecografia...
Rezervă o sală şi fă-i biochimia. Nivelul potasiului e foarte mare.
Vreau să fiu sigură că n-are vreo boală cardiacă.
- Îi verific şi factorul de coagulare? - Dr Grey! Când pot să-i fac ecografia?
Va trebui să aştepte. Scuză-mă.
Aşteptaţi şedinţa de consiliu?
- A fost amânată. - Pentru cât timp?
Dr Webber mă recomandă
ca înlocuitor al lui Yang.
Zău?
Vom discuta chestiunea când ne vom întâlni.
Karev, şi tu ai nevoie de ceva?
Da. Acestea sunt acţiunile lui Yang,
împreună cu o scrisoare. Mi-a dat mie locul ei în consiliu.
Adică dai locul din consiliu oricui vrei?
Cum rămâne cu membrii spitalului?
Noi n-avem drepturi, n-avem voci? Care sunt regulile?
Să vorbim cu un avocat. E o situaţie fără precedent.
Nu e nicio situaţie. Acţiunile mele sunt legale. Le am în mână!
Şi tu unde naiba ai fost?
- Am fost... - Spune-le, Richard.
Spune-le că eu voi fi membru în consiliu, nu Karev!
- Yang vrea să-i dea locul lui Karev. - Nu!
- Chiar mi l-a dat! - Scuzaţi-mă.
Ce faci?
Vreau să fiu sigur că nu vei spune nimănui ce ai auzit.
Nu degeaba suntem anonimi, Richard. Bineînţeles că nu spun.
Dar dacă vrei să vorbeşti cu cineva, vorbeşte cu mine.
Ştiu să ascult
şi există anumite probleme pe care nu vreau să le ştie toţi cei de aici.
- Nici fratelui meu nu i-am spus... - Nu vreau să vorbesc.
Se numeşte Peterson.
Vântul a dus frisbee-ul fiului meu pe acoperiş.
- Soţul meu s-a urcat acolo... - Întrebaţi la recepţie.
- Cineva o să vă dea informaţii. - Tati a căzut şi nu s-a mai trezit.
- M-ai chemat? - Vă rog să aşteptaţi acolo.
Mă duc să văd ce pot să aflu. Vino cu mine.
Ai venit! E prea mult sânge pentru şuntul ventricular. Mă ajuţi?
- Ei sunt familia lui? - Da.
Fir-ar să fie! Tensiunea e 220 cu 123. Scade frecvenţa contracţiilor cardiace.
Familia cere informaţii. Pot să le spun ceva?
Nimic bun.
Rezistă. Te vom scoate curând.
- O sunaţi pe mama? - Sigur că o sun pe mama.
Dnă Oldroyd? Sunt dr Torres.
Îi spuneţi că noi eram...
Mă omoară părinţii. Nici măcar nu ştiu că am luat maşina.
- Monica, eşti rănită. - Nu e grav.
A aterizat o targă pe tine şi ţi-a picat plafonul în cap.
Dave, vezi vreo rană deschisă?
Doamne!
Am tăiat uşa!
Are o rană la cap şi sângerează abundent.
S-o ducem înăuntru.
- Aveţi grijă! - Întâi capul, da?
Foarte bine.
La trei.
Unu, doi, trei!
- Îmi daţi o pătură? - Poftim!
Atenţie la cioburi!
Susţineţi-i zona cervicală.
Unu, doi, trei!
Vestea bună e că ziua nu poate fi mai rea de atât.
Nu vă uitaţi!
- Acum ai ocazia. - Ce? Nu!
Şefule, ai o clipă liberă?
Trebuie să verific un pacient la tomograf.
Eşti ocupat astă-seară?
Se întâlnesc câţiva băieţi,
merg la Joe's şi beau câteva beri.
A, da? Cine vine?
Până acum, eu şi cu tine.
Nu ştiu la ce oră o să scap de aici,
aşa că pot să-ţi spun mai încolo?
Da, sigur. Da, să-mi spui.
- Vezi? A fost aşa de greu? - Da, a fost.
Ce nu înţeleg eu e de ce în maşină?
Sunteţi într-o clădire plină de paturi şi debarale.
Nu ne mai văzuserăm de câteva săptămâni.
Tata a fost transferat la Portland luna trecută.
Şi e destul de greu să ai parte de intimitate la pediatrie.
E un loc unde copiii trebuie să se vindece, nu să facă sex,
I-aţi spus?
Doi adolescenţi într-o maşină? M-am prins singură.
Ai clavicula fracturată, Dave, şi umărul e lovit destul de rău.
David Lincoln Oldroyd, trebuia să stai cuminte.
Nici nu trebuia să te ridici din pat.
Şi în niciun caz nu trebuia să primeşti vizite.
Da, nu aveam în plan să cadă o targă pe noi.
Nu fii obraznic.
Nişte cioburi sunt înfipte destul de adânc.
S-ar putea să te rad în cap pe ici, pe colo.
- Vorbiţi serios? - Nu!
Da! Super! Puteţi să mă radeţi de tot!
Aşa te vreau!
Nu!
De când tot încerc să mă râd şi eu în cap în semn de solidaritate!
E o prostie.
De ce ar vrea cineva de bunăvoie să fie chel?
Ba nu, o să-ţi placă.
E aşa de neted şi de drăguţ.
Să vedeţi voi ce o să mai staţi în camere diferite!
Vestea bună e că toată lumea e bine, aşa haideţi să vedem jumătatea plină.
Mama lui a fost dură şi neînţelegătoare şi...
Sunt complet de acord cu ea.
- Da? - Tu nu?
Robbins, mi-am văzut pacientul cu obstrucţia tractului urinar
pe care i-am operat-o la 21 de săptămâni,
iar părinţii nu se mai opreau din laude la adresa ta.
Să fi văzut ce operaţie intrauterină a făcut dr Herman!
O operă de artă.
Aşa e.
Dar după ce copilul a ieşit, i-ai mai făcut şi tu câteva copci
şi te-ai ales cu toate laudele.
Ţi se pare cinstit?
Mai am un loc în programul meu de specializare,
dacă auzi de cineva bun.
Poate ar trebui să candidezi.
Atunci ai putea să înveţi şi tu să faci ceva complicat.
Dar eu chiar fac lucruri complicate la pediatrie.
Da? Cum ar fi adolescenţii din parcare.
Cum se simt?
- Bine. - Sunt nişte idioţi.
Şi când pleci la Washington?
Voiam să o rog pe Meredith să las nişte lucruri la tine în dulap.
Meredith ţi-a spus asta?
Mi-aţi spus asta amândoi, foarte tare, până la 4 dimineaţa.
Cum vine asta?
Nu vă despărţiţi, dar nu locuiţi împreună.
- Meredith rămâne aici? - Da.
Şi tu eşti de acord?
Sunteţi împreună, dar trăiţi despărţiţi...
Parteneri la distanţă!
Vezi? I-am dat un nume. Acum e ceva.
Da, ştiu cum e acest ceva.
Am făcut şi eu asta cu Miranda.
Şi cum a mers?
Dat fiind că nu mai sunt la Los Angeles, aş zice că n-a mers.
Nu sunt nebun, nu, că profit de această oportunitate?
Nu sunt un om rău că-mi doresc asta.
Nu, dar nici Meredith nu e.
Asta e casa ei. Asta e casa copiilor voştri.
Cred şi eu că vrea să rămână aici.
Cum o să faceţi sex, dacă ea e aici şi tu eşti la Washington?
Maturizează-te. E o întrebare bună.
Îndepărtam o porţiune de craniu.
Dr Hunt şi cu mine o să fim aici.
Trebuie să plec.
Nu, nu, nu. Trebuie să staţi liniştit, da?
Ei sunt tot acolo.
Autorităţile vă caută familia, şi ne vor anunţa imediat ce
Nu pot să stau aici. Trebuie să plec.
Dar dacă o să stau aici cu dv?
E bine aşa, dacă stau aici?
O să stau aici cu dv.
Am găsit urme de paşi.
Sunt atât de mici, că sigur sunt ale ei.
E fetiţa mea, Lily. Are numai 6 ani.
Încercam să găsim cascada Nine Mile,
şi s-a oprit motorul, şi eu m-am dus să caut ajutor.
Le-am spus că vin înapoi repede.
Sunt Lily şi soţia mea, iar dacă sunt separate,
dacă Lily e singură acum...
Au trecut deja trei zile şi nu o să reziste fără apă.
Aşa că trebuie să plec chiar acum şi trebuie să ne grăbim.
Vă rog!
Aţi mers prin deşert mai mult de trei zile.
Ştiu.
Poate patru zile.
Judecând după nivelul de deshidratare şi de malnutriţie
cred că ceva mai mult, cum ar fi o lună sau două.
Poftim?
Nu.
Poftim?
Au murit, nu-i aşa? Lily a mea?
Lily a mea. Are şase ani.
Are şase ani.
Lily a mea.
Grey, trebuie să-l mutăm acum.
Spuneţi-le că ştim cum o cheamă pe fiica lui. O cheamă Lily.
Şi l-au găsit la Saddle Mountain.
Asta e la 160 de kilometri de cascada Nine Mile.
Nu îi caută familia unde trebuie.
Dr Grey.
Am fost la tomograf ca să iau pacientul la ecocardiografie, dar nu mai eraţi acolo.
Ecocardiografia trebuie să mai aştepte.
Lily...
Are pielonefrită emfizematoasă gravă şi abcese rinichiul drept.
Îl ducem chiar acum la operaţie.
Domnule, rămâneţi culcat!
- Trebuie să plec! - Rămâneţi culcat, domnule, vă rog!
Rămâneţi culcat.
Vă rog.
- Tot trebuie să-i fac ecocardiografia. - Nu acum.
Ştii ce e ciudat? Chem un cardiolog şi mă aştept să vină Cristina.
Pierce nu e Yang. E veselă şi vorbăreaţă.
Pun pariu că-i plac pisicile.
Îmi pare rău că vă întrerup.
Anastomoza dlui Crossley prezintă scurgeri.
Şi îl puneţi iar pe masă?
Îl pregătim în sala nr. 1 chiar acum.
Minunat.
Altceva?
Ai mâinile extrem de sigure.
Mulţumesc.
Ai jucat vreodată Jenga,
ştii, jocul acela în care pui una peste alta diverse piese
şi încerci să nu le laşi să cadă?
- Da? - Ar trebui să vii pe la mine.
O să fac şi ceva de mâncare.
Bine.
Şi dacă nu-ţi place Jenga putem să jucăm dame.
Dumnezeule!
Nu-mi vine să cred că fac asta!
Părinţii mei o să înnebunească!
Ei o să înnebunească?
Eu ce să mai zic? Eu sunt înnebunit de-a binelea.
Gata.
Dumnezeule!
Adorabil, nu-i aşa? Suntem nişte extratereştri îndrăgostiţi.
Trebuie să-i pun nişte copci. Mă duc să iau o trusă.
Bine. Poţi să-mi aduci şi nişte bandă adezivă, te rog?
Mulţumesc.
Monica?
Ce se întâmplă? Te simţi bine?
- Dr Torres! - O, nu!
De ce nu se mişcă?
Monica!
- Ce se întâmplă? Ce-a păţit? - Monica? Uită-te la mine.
Uită-te la mine. Monica?
- Cheamă-l pe dr Shepherd. - Bine.
Au nevoie de urgenţă de un neurochirurg.
Pacientă de 17 ani cu traumatism cranian.
- Mă descurc aici. - Bine.
Warren, vii?
Vă supăraţi dacă rămân aici?
Nu vă supăraţi, dar sunteţi ca şi plecat,
şi acest dr Shepherd este noul neurochirurg şef.
Deci vrei să rămâi aici în loc să vii cu mine?
De ce nu? Se pare că e la modă în perioada asta.
Câmpul operator e pregătit.
Spălaţi-l cu Collins şi Heparin
şi puneţi rinichiul în noul lui loc.
- I-a scăzut tensiunea. Are puls? - Da.
Edwards, ai grijă de rinichi cât îl resuscitez.
Aduceţi un defibrilator.
- Dă-i o unitate de epinefrină. - Încep compresiile.
- Tensiunea venoasă centrală creşte. - Cheam-o pe Pierce, să vină imediat.
- Şi faceţi-i o ecocardiografie. - Imediat.
- Opresc compresiile să-i verific pulsul. - Tahicardie ventriculară fără puls.
Încarcă la 150.
Liber!
Cât de grav e?
E o hemoragie epidurală.
Nu-mi vine să cred că s-au furişat în maşină.
Dacă aş fi fost mama ei şi dacă ar fi scăpat cu viaţă
din hemoragia asta cerebrală, aş fi omorât-o cu mâna mea.
Dumnezeule!
Parcă aş fi tata pe vremea când eram adolescentă.
Ce e cu mine?
Îl iubesc, dar nu vrea ca fata noastră
să-l aibă pe tata pe post de mamă.
Nu sunt sigură ce ai vrut să spui,
dar mă bucur să aud ce-i aşteaptă pe copiii noştri. Sau pe copilul nostru.
Sigur nu vrei să te mai gândeşti la o mamă surogat?
Nu pot să mai privesc. Mă duc să văd ce face Dave.
Vii să-mi spui când se termină?
Da.
- Bine. - Bine.
Ce s-a întâmplat?
Ne pregăteam de auto transplantul ficatului şi i-a scăzut brusc tensiunea arterială.
- Îl preiau eu. - Cred că e în şoc cardiogenic.
Mulţumesc. Mă ocup eu.
I-a cedat o valvă mitrală de la endocardită.
Îi trebuie un balon de ventilaţie. Pune-mi halatul şi mănuşile.
Să închidem şi să aducem o echipă de la cardiologie.
- Pregăteşte intrarea inghinală dreapta. - Edwards, supraveghează rinichiul.
Edwards, acum.
Trebuie să modificăm sala de operaţie. Luaţi astea de aici.
Dr Pierce, mai am şi eu de continuat o operaţie după ce terminaţi aici.
Mai repede, oameni buni.
- Dr. Pierce, cu dv vorbesc. - Iar eu vă ignor.
Am un pacient cu probleme cardiace
care ar fi putut fi evitate dacă am fi făcut ecografia de mai devreme.
Azi v-am permis să nu mă ascultaţi. Însă nu se va mai întâmpla încă odată.
Indiferent de cât de importantă sunteţi pe aici dr Grey.
Datoria mea este să am grijă de acest pacient, nu să vă intru în graţii.
Dr Hunt, am nevoie de un asistent.
Dr Edwards, ai grijă ca rinichiul acela să fie pregătit şi gata să fie mutat.
De îndată ce ea termină ne întoarcem cu el aici.
- O, nu! - Ce s-a întâmplat?
- A dispărut. - Ce a dispărut?
Recipientul cu rinichiul. Rinichiul a dispărut.
Atunci caută-l!
Uită-te pe jos,
vezi prin coşuri, caută-l peste tot.
Îmi pare rău, dr Grey. N-am fost atentă două minute.
Pentru că a venit dr Pierce şi a început să vă ordone altceva.
Da, am realocat rezidenţii.
Deşi nu ştiai cu ce se ocupă.
Dai vina pe mine pentru incompetenţa rezidentului tău?
- Asta e prea de tot. - Nu trebuia să dai buzna aici...
Avem un pacient pe masă care are nevoie de întreaga voastră atenţie.
- Potoliţi-vă, amândouă. - Ea e cea care...
- Mă acuză că am pierdut un rinichi... - Am spus să vă liniştiţi!
L-am găsit!
Îl lăsaseră în recipient. Era la chiuvetă.
Adu-l încoace şi să vedem dacă îl putem recupera.
Pupila dilatată.
Herniază. La naiba!
Voiam să ştiu ce face domnul Peterson, pentru soţia lui.
Dă-i 100 de Mannitol 20%!
Presiunea intracraniană e încă ridicată.
Şi mai mult Mannitol! Creierul i-a fost afectat prea mult.
Am încercat să salvăm ce se poate.
- De când e sub anestezie? - De 37 de minute.
O să îl declar mort.
Ora decesului, 18:32.
Kepner, te simţi bine?
Da, da. Sunt bine. Doar că...
Voia doar să-i aducă băiatului lui discul.
Dr Shepherd face tot ce se poate pentru Monica,
însă este...
Părea să fie bine, era cu nasul pe sus.
Părinţii ei...?
Sunt în avion. O să ajungă aici în curând.
Când sunt bebeluşi...
stai în fiecare noapte lângă pătuţ,
doar uitându-te la ei, să te asiguri că respiră.
Încep să meargă,
aşa că încerci să îi protejezi de fiecare colţişor al casei.
Încep să se urce în copaci,
şi începi să te rogi să nu pice şi să-şi spargă capul.
Ajung la 16 ani...
...şi au cancer.
Şi...
Tocmai când credeai că o să treacă şi peste asta,
se furişează în parcare să facă sex
şi o targă pică din cer!
Ce poţi să mai faci?
Cum să ai grijă să nu păţească nimic?
Sunt veşti proaste, nu-i aşa?
Venim imediat.
Ar trebui să stai în pat, să ţii umărul imobilizat.
Staţi aici de ceva vreme.
A murit?
Şi nu ştiţi cum să-mi spuneţi?
Nu, dragule, Monica nu a murit.
Vrei să spui că deocamdată nu a murit.
Ce o să le spun părinţilor ei?
Şi cum o să le explic... că din cauza mea...
Stai, nu.
Nu a murit nimeni, da?
O să stăm aici şi o să sperăm că o să fie bine.
Nu-ţi face griji.
Pare că şi-a pierdut voinţa.
A fost aşa de când s-a trezit din operaţie...
Apatic, confuz.
Pupilele răspund la stimuli.
- Puteţi să urmăriţi lumina? - Vreau să dorm.
Ştiu că sunteţi obosit, dar acesta este un consult important.
Sunteţi doctor?
Da.
Atunci ajutaţi-mă. Daţi-mi ceva.
Adormiţi-mă.
Pentru că aşa o să vină,
când închid ochii şi merg departe.
Atunci ele intră pe uşă...
şi totul e bine.
Nu trebuia să le las singure.
Nu trebuia să le las singure vreodată.
Lăsaţi-mă în pace, vă rog.
Nu vreau decât să dorm.
Karev?
- Ce faci? - Nimic.
Dar nu vrei să intri acolo.
Nu eşti în măsură să mă acuzi pe mine...
Ba sunt foarte în măsură.
Nu am mai întâlnit...
atâta lipsă de respect, atâta lipsă de profesionalism...
Respectul se câştigă,
şi dacă vrei să discutăm despre lipsa de profesionalism,
eu m-am adresat direct ţie, iar tu m-ai ignorat în sala mea de operaţie.
Tu mi-ai ignorat cererea de ecografie de azi dimineaţă.
Pacientul meu era cu un picior în groapă, iar eu îmi făceam meseria.
Asta făceam şi eu.
Toată dimineaţa am încercat să fiu politicoasă,
să nu mă bag peste tine, şi la ce bun?
Pentru că voiam să mă placi?
Ei bine, mi-a trecut.
Da, chiar nu mai trebui să-ţi mai faci griji că nu te plac.
Mi-a înghiţit ultimii mei doi dolari.
Şi nu mi-a dat batonul de cereale!
E totul în regulă?
Meredith Grey.
E sora ta.
Da, v-aţi dat seama.
Speram...
Urma să vorbesc cu ea astăzi, să-i spun.
Mai întâi, urma să o cuceresc cu talentul şi farmecul meu,
iar apoi...
Mi-am găsit sora, şi cred că o urăsc.
Este îngrozitoare.
- Nu e adevărat. Este... - De ce mă complic?
Am părinţi...
Părinţi amuzanţi, amabili, caraghioşi.
Nu am nevoie de... Ducă-se.
S-o ia naiba.
Îmi mergea foarte bine
fără rude diverse şi nedorite în viaţa mea.
Ce drăguţ!
O să vi-i dau mâine înapoi.
Nu e nevoie.
Crezi că o s-o scoată la capăt?
E greu de spus.
- Ai văzut meciul aseară? - Ce meci?
- Nu a fost un meci? - Nu ştiu. Asta te-am întrebat şi eu.
Ei bine, să lăsăm asta. Vezi tu...
Kepner e îngrijorată din cauza ta. Mi-a cerut să te scot în oraş.
Aşa, ca la o întâlnire?
Nu, nu aşa.
E ceva între bărbaţi... dar nu e o întâlnire.
Sunt bine. O să mă descurc.
Tu eşti cel care nu o duce prea bine.
Eşti pe cale să te desparţi de soţie.
Nu mă despart. Am găsit ceva de lucru.
În partea cealaltă a ţării.
Cristina e pe partea cealaltă a lumii.
Dar e soţia mea.
Noi ne-am despărţit, dar voi, voi sunteţi...
- Dar asta nu e treaba ta. - Nu mă mai invita în oraş!
Ce zici de aşa solidaritate?
Ştii ceva? Mama lui Dave are dreptate.
Chiar şi atunci când eşti precaut, nu poţi fi în siguranţă,
aşa că ar fi bine să ne asumăm câteva riscuri, nu?
Mă bucură că spui asta.
- Da? - Da, pentru că, vezi tu,
- voiam să vorbesc cu tine despre ceva. - Şi eu.
Azi dimineaţă...
Ai avut dreptate. Am exagerat.
Pentru că ştii ce? Nu putem controla totul.
Aşa că ar trebui să facem asta.
Hai să găsim o mamă surogat şi să mai facem un copil.
Fără nici o ezitare.
Eu voiam să vorbim
de programul de specializare în chirurgie fetala de care zicea dr Herman.
A, bine.
Vrei să recomanzi pe cineva?
Mă gândeam la... mine.
Aş putea să obţin o a doua certificare. E o oportunitate incredibilă.
Aşadar... vrei să te întorci la şcoală?
Ştiu că o să fie dificil...
cu orele de învăţat şi programul de lucru extins.
Şi cu încă un copil.
Mda.
De-aia deocamdată doar mă gândeam la asta.
Veniţi şi voi?
Despre ce e vorba?
Locul din consiliu al lui Yang.
De parcă ar fi greu de ales.
- Bailey. - Alex.
Ce ştim sigur e că Alex are o scrisoare
de la avocatul lui Yang prin îi cedează acţiunile ei,
precum şi locul ei în consiliu.
Aşadar este locul lui Karev.
Nu e chiar aşa.
Conform regulamentului fundaţiei,
noii membrii ai consiliului sunt aleşi prin vot majoritar
de către alţi membri.
Cam asta ar fi regula.
Şi atunci cum facem?
Eu propun să îi ascultăm pe amândoi.
Putem vorbi după ce se termină?
Dr Grey?
Am primit veşti despre familia excursionistului.
Ba da.
Bună! Mulţumesc.
Uite...
Yang mi-a lăsat acţiunile ei pentru un motiv întemeiat.
Ştiu că nu crezi că merit acel loc,
însă nici eu nu vreau să o dau în bară, şi o să am grijă să nu fac asta.
Sunt convinsă că ai fi un excelent membru al consiliului.
Fie ca cel mai bun chirurg să câştige.
- A fost drăguţ din partea ta. - Da, a fost.
Crezi că are vreo şansă?
Te rog. Vorbim de Alex Karev.
Ce mai face domnul Peterson?
Acum mă duceam să vorbesc cu familia lui.
O să fie distractiv.
Ador să le spun unor puşti ca tatăl lor nu se va mai întoarce vreodată acasă.
Merg şi eu cu tine.
În acest caz, ţi-aş fi recunoscătoare.
Ar trebui să fie cineva acolo
să se asigure că nu foloseşti termeni de genul super distractiv".
Bine de reţinut.
Bună, Luca! Ce navă spaţială grozavă!
- Unde e mama ta? - Dr Shepherd?
Luca, o să vorbim puţin cu mama ta aici deoparte.
Te superi dacă te lăsăm să lucrezi la nava aia?
Nu.
Ce s-a întâmplat?
Mamă?
Stau eu cu el. Vino după mine.
Haide. Pe aici, Luca.
Vreau să merg cu mama.
N-am mai văzut o navă spaţială cu trapă.
Vrei să-mi arăţi cum se foloseşte?
Tatăl meu a murit, nu-i aşa?
O să vorbim despre asta când se întoarce mama ta.
Mort înseamnă că a plecat departe, nu-i aşa,
şi că nu se mai întoarce niciodată?
Aşa este.
Deja mi-e dor de el.
Asistentele mi-au spus că refuzaţi perfuziile.
Aveţi nevoie de ele ca să vă reveniţi.
Există un motiv pentru care aţi supravieţuit până acum.
Nu cred că totul se sfârşeşte aici pentru dv.
În sfârşit...
Am adormit.
Sunt mereu aici când adorm.
Tati?
Tati!
Ne-au găsit în ziua următoare, dar nu te-au găsit pe tine.
Am crezut că ai murit. Dispăruseşi.
Te iubesc, tati.
Există ceva frumos în a te rătăci.
Te iubesc.
Aici erai.
Strânge-ţi lucrurile. Mergem la băut.
Nu pot.
Trebuie să merg acasă, ca să...
...Te cerţi cu Shepherd?
Cred că mai întâi ar trebui să mă baţi pe mine la cap.
Dar clar ai nevoie de ceva de băut.
De ce, ţi-e teamă că...?
Mi-e teamă că o să mă tot trezesc cu tine în pat în miezul nopţii.
Yang mi-a lăsat mie acţiunile ei şi locul din consiliu
...şi pe tine.
Nu mai suntem decât noi doi.
Nu ştiu... poate vrei să îţi verşi nervii pe cineva
sau doar aşa, să fii...
Omul meu de bază.
Nu ştiu ce înseamnă asta.
Ba da, ştii.
Câteodată, trebuie să ne rătăcim înainte să ne regăsim.
Nu ştiu dacă o să reziste căsnicia mea.
Mama mi-a cerut să vă dau asta.
Înţeleg.
Ce mai făcea?
Nu prea bine.
Deşi cred că ideea că va deveni bunică
o s-o distragă pentru o vreme.
Aşa este. Felicitări!
Mă bucur pentru voi.
Mulţumesc.
Sincer să fiu, mi-e puţin teamă.
Eu nu am avut cine ştie ce tată când eram mic,
aşa că nu prea ştiu ce trebuie să fac.
O să te descurci, Avery.
De minune.
Da.
- Mulţumesc că mi-ai adus asta. - Da. Desigur.
Nu ştiu dacă mai contează, domnule...
dar ar fi fost grozav să vă avem în familie.
Iar câteodată ne găsim unii pe alţii
doar ca să ne pierdem din nou.
Sunt văduvă. Sunt o văduvă din cauza ei.
Alex nu o să mai fie niciodată doar al meu.
Dar tocmai i-a plecat cea mai bună prietenă.
Are şi ea nevoie de cineva cu care să vorbească. Exagerezi.
M-a dat jos din patul meu în mijlocul nopţii, dezbrăcată cum eram,
iar el n-a zis nimic.
Bine. Deci te-ai nenorocit.
Nu poţi să controlezi întotdeauna,
acel lucru care te va trimite în derivă...
Oamenii mai fac şi asta, nu?
Nu e ceva obişnuit sau ceva uşor, dar oamenii fac asta.
La o adică, dacă reuşim să facem harta creierului, reuşim să facem şi asta.
Încerci să mă convingi pe mine sau pe tine?
Nici eu nu vreau să îmi despart familia,
însă clar nu vreau să merg
ca apoi să-i reproşez asta pentru tot restul vieţii.
Pentru că asta s-ar întâmpla.
Şi nici el nu vrea asta, aşa că...
Trebuie să vorbesc cu el despre asta...
Uite, poftim.
Ce cauţi aici?
Am avut o discuţie prin telefon cu Casa Albă.
M-am retras din proiectul de mapare a creierului.
- Poftim? - Nu mă mut la Washington.
- Dar de ce nu? - Nu vreau să fiu în altă parte
decât acolo unde cresc copii mei.
Nu vreau să fiu departe de ei sau de tine.
Nicio slujbă nu merită atât de mult.
Vreau să stau cu tine şi cu copiii aici.
Nu.
- Poftim? - Nu aşa vorbiserăm.
Ar trebui să îi suni înapoi şi să le spui că glumeai.
Eu mă duc la baie.
Nu ţi-am cerut să faci asta, nu am vrut să...
Ştiu că nu mi-ai cerut. Am ales eu.
Te-am ales pe tine şi pe copii.
...şi atunci când stai pe prispa casei tale,
şi te gândeşti la viaţa pe care o vei lăsa în spate...
Am nevoie de ceva de băut.
...trebuie să recunoşti că s-a dus,
s-a pierdut, aşa ca şi tine.
şi tot ce poţi să mai faci acum este să stai nemişcată...
...să laşi în urmă cu un suspin momentul, şi să încerci să fii pregătită
pentru orice direcţie în care vântul te va duce mai departe.
- Tequila. - Tequila.
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro