Din episoadele precedente din Boston Legal.
Încerc doar să am o erecţie!
Beh... cine ştie? Poate Vaca Nebună.
Penisul meu are Alzehimer.
Phoebe.
Alan.
De ce s-o lungim?
Suntem încă atraşi unul de celălalt.
Nu sunt atras de tine acum.
Bine. Atunci s-o lăsăm aşa.
Phoebe.
Ce s-a întâmplat?
Eram îndrăgostit.
Ăla distruge momentul.
Şi ea, mă iubea.
Doar că... nu destul.
Poate că nu e prea târziu.
Are o căsnicie fericită şi copii.
Denny Crane.
- Aah! - Aah!
- Ce faci? - Mi-era frică.
De ce?
Am auzit ciocănituri.
Ce ciocănituri?
Acele ciocănituri.
Bat la uşă.
Vezi cine e.
Eu?
Tu ai auzit.
Tu locuieşti aici.
Nu conteză. Să mergem împreună.
Phoebe.
Pot să-ţi vorbesc, Alan? E important.
Ce se întâmplă?
Poliţia tocmai l-a arestat pe soţul meu.
Ei... au venit în toiul nopţii.
Am încercat să te chem, dar... cred,
că telefonul tău e închis... asta e.
Arestat pentru ce?
Crimă.
Crimă?
Una din infiemierele lui.
Îmi pare rău, Alan, e în joc familia mea.
Eu... am nevoie de tine.
Va fi ceva bun.
Traducere: VERONICA (după subtitrarea italiană a filmului)
- Boston Legal 05x04 "Iubire adevărată"
Deci e arestat acum?
Da, audienţa preliminară va fi mâine dimineaţă devreme.
Cred că l-au arestat intenţionat în timpul nopţii.
Acest procurator districtual adoră stratagemele,
pare ceva făcut special pentru tine.
Putem vorbi despre caz?
Beh, soţul meu e unul din principalii cardiologi
la Boston General.
Oh, o persoană importantă.
Îmi pare rău.
Ah, victima este una dintre fostele lui infirmiere.
A fost otrăvită mortal.
Ei cred că a avut o relaţie cu ea. Nu e adevărat.
În trecut, pentru o scurtă perioadă, da, dar se terminase de mult.
Îmi pare rău. Vrei să ne scuzi un moment?
Mă întorc imediat.
Denny.
Ce dracu era?
Ce?
Zgomotul de cocoş, şi nu te preface
că nu şti despre ce vorbesc.
Chiar nu ştiu despre ce vorbeşti.
Denny, venea de la tine. Ce dracu e?
Beh... îţi aminteşti acea mică, ah, ah, ah...
ah, problemă de circulaţie pe care am avut-o?
Da.
Doctorul m-a conectat la un monitor.
Trebuie să ţin un jurnal.
La... orice tip de flux sanguin,
trebuie să scriu o notiţă.
- Un monitor? - Da.
Conectat la...
Shhh! Da.
Unul care face ca un cocoş?
E soneria mea. Sunt diverse dintre care poţi alege.
Uite, ăsta e evident un caz serios.
Şi pentru ceea ce vrea doctorul...
Vorbesc despre crimă.
Nu vreau să mai aud lucrul ăla.
Mă asculţi?
O să-l pun pe vibraţie.
Îmi pare rău.
Aşa, ah...
Audienţa preliminară e mâine dimineaţă.
E prima.
Problema e, Alan,
că au găsit dovezi ale prezenţei sale
acasă la ea. El a fost acolo acum o săptămână,
dar nu în noaptea criemei.
Când s-a întâmplat?
Acum două nopţi. Nu cred că nu ai auzit vorbindu-se.
Era în toate jurnalele. Vreau să spun, e cel mai important
cardiolog de la Boston General.
Da, ai menţionat asta.
Spui că avusese o relaţie cu victima.
Cu ceva timp în urmă, da, dar se terminase.
Beh, dacă se terminase,
de ce era la ea acasă săptămâna trecută?
Mi-a spus că era zguduită,
şi s-a dus să o calmeze.
Şi îl crezi?
Da.
Bine.
În plus are un alibi.
Şi care ar fi?
Eu. Nu a ieşit din casă acum două nopţi.
Ah.
Eşti sigură?
Sigur.
Salut.
Denny Crane.
D-le Shore! D-l Crane! D-l Shore!
Scuzaţi-ne, vă rog. Nu am nici un comentariu.
- Eu am unul. Dacă vă duceţi pe dennycranelaw. com, - Vă rog, vă cer să...
- veţi găsi fotografii furate de... - ...să-mi respectaţi intimitatea.
E în mod sigur un moment dificil.
Pot spune că soţul meu este în mod sigur inocent.
Dacă vreţi să ne scuzaţi.
Îţi sugerez să nu vorbeşti cu presa.
Procurorul mediatizează cazul, Alan...
Totuşi... vreau să spun, ai aruncat o privire?
Beh, e de nivel foarte înalt.
Soţul meu e un cardiolog foarte important...
E bine deja.
Îmi pare rău.
În picioare.
Curtea e în sesiune.
Prezidează onorabilul judecător Beacon.
Să clarificăm lucrurile. Asta e o aulă de tribunal,
nu un circ.
Oricine va deranja acest decor, va fi pedepsit
de mine personal.
Grefierul va da citire cazului.
Numărul 3- 2- 8- 5- 9. Statul contra Robert I. Brooks
cu acuzaţia de crimă de gradul unu.
Bună ziua, Onorată Instanţă. Alan Shore pentru apărare.
Sfinte cerule! Ce afluenţă magnifică!
Renunţăm la citirea acuzaţiilor
şi ne declarăm nevinovaţi.
Vă cer să-l eliberaţi pe clientul meu pe cuvânt
în aşteptarea procesului. Clientul meu e un medic respectabil.
De fapt, mi se spune că e cel mai bun cardiolog al Bostonului...
Stewart Betts, reprezint poporul, Onorată Instanţă.
Bună ziua. În gneral nu acordăm cauţiune
pentru crimă de gradul unu.
Clientul meu e bine înrădăcinat în comunitatea din Boston.
În mod sigur nu există riscul de a fugi. Nu are antecedente penale.
Libertatea sa nu reprezintă nici un risc pentru societate.
Nu ştiu ce crede d-l Shore, Onorată Instanţă, dar cred
că restul publicului consideră un criminal
orice criminal... mai ales această criminal,
un criminal viclean, ca un pericol.
Cer scuze. A folosit cuvântul "criminal" de 4 sau 5 ori
în fraza aia? N-aş vrea să vă citez greşit.
D-le Shore, vă displace să vă menţineţi conduita?
Văzând metodologia atât de sofisticată a acestei crime,
cu tentativa de a o face să treacă drept un atac cardiac,
sunt convinsă că imputatul are
viclenia necesară ca să încerce într-adevăr să fugă din această jurisdicţie
şi cu un minim de efort, dacă ar trebui să se decidă s-o facă.
Isuse, sună puţin imparţial.
Cauţiune negată.
Imputatul se întoarce în celulă. Se amână.
Te ajung din urma imediat.
Între timp te rog să nu vorbeşti cu nimeni.
Bine lucrat cu cauţiunea.
E puţin brusc la început, dar...
trebuie să mergem să-i vorbim?
Prefer să-i vorbesc singur, te rog.
De ce?
De-aia.
Îmi place să intru în armonie cu cei pe care îi apăr.
Denny, trebuie să faci să înceteze să bâzâie penisul tău.
Oh.
Mulţumesc.
Vrei să rămân?
Cred că nu e nevoie. Nu aveţi intenţia să mă ucideţi,
nu-i aşa?
Să vedem cum se va desfăşura.
Allora, e Robert sau Bob?
Robert.
Atunci, ce-mi poţi spune, Bob?
Sunt nevinovat. Am avut o scurtă
relaţie cu ea,
pe care am întrerupt-o cu toată dezamăgirea ei prost ascunsă.
- Când spui "scurtă"...? - 17 zile, toamna trecută.
Era infirmiera ta?
Una dintre infirmierele mele, da.
Ce a dus la terminarea relaţiei?
Nu eşti curios să şti ce a provocat începerea ei?
Am văzut o fotografie de-a ei. Îmi pot face o idee.
Bine, sfârşitul relaţiei a fost provocat
de instabilitatea emotivă a d-rei Ghoulet.
Devenea tot mai imprevizibilă,
distrăgându-mă în mod inacceptabil de la muncă.
Am întrerupt relaţia şi am încercat să pun o distanţă între noi.
Era insistentă.
N-am mai întâlnit-o la modul "romantic".
În mod sigur n-am fost la ea acasă
în seara morţii ei, şi nu am avut nici un
rol în moartea ei.
Întrebări?
Potrivit raportului evenimentului, aţi fost văzut de un vecin
la ea acasă, în noaptea aceea.
Vecinul se înşeală.
Am fost cu câteva zile înainte de crimă.
Am fost ca să încerc să-i domolesc emoţiile.
Nu eram acolo, în noaptea crimei,
ceea ce va fi confirmat de soţia mea.
Beh, e ştiut că nevestele mint pentru bărbaţi.
Juriul o va găsi pe soţia mea extrem de convingătoare.
Nu găsiţi că e impresionantă, d-le Shore?
Denny, dacă cazul ăsta se reduce la mărturia lui...
e incredibil de antipatic.
Deci totul în ordine.
Ce vrei să spui?
Alan, tu chiar nu vrei să-l găseşti simpatic, nu-i aşa?
Nu, dar vreau să câştig procesul.
Într-adevăr?
Sigur!
Ce, credeai că vreau să pierd intenţionat
ca să stau cu nevastă-sa?
Eu aş face-o.
Nu, nu ai face-o.
Adevărata ta dragoste e recordul tău de neînvins.
Şi adevărata ta dragoste e ea.
Şti, Denny...
trebuie să admit că uneori
trecând anii, în diverse ocazii...
am avut fantezia secretă că ea era în fundul camerei,
privindu-mă.
Fiecare lucru pe care-l facem e ca s-o impresionezi,
chiar şi când nu e acolo.
Dar în cazul ăsta, ea va fi,
ca să mă privească.
Bazându-se pe mine, chiar.
Alan, uită-te la mine.
La început credeam că va fi distractiv, excitant.
Acum, ca cel mai bun prieten al tău, îţi spun să te laşi păgubaş.
În înfrângere, tu pierzi,
şi dezamăgeşti unica femeie pe care tu ai iubit-o.
Câştigând...
ea va pleca cu soţul...
care nu eşti tu.
Ok, iniţial, medicul legist a stabilit că era vorba de cauze naturale,
şi puteţi vedea şi singuri de ce.
Nici măcar un semn pe corp.
Exceptând acestă aluniţă de aici.
E spectaculos. Pot s-o ating?
Dar când au aflat despre relaţie,
au hotărât să mai verifice o dată.
Şi atunci au găsit asta.
Puteţi vedea semnul acului, aici, pe coapsă.
Succinilcolină. Frumuseţea e
practic dispare din sistem în câteva minute.
Şi încă şi mai bine,
simptomele seamnă cu cele ale unui atac cardiac.
Şi ucide imediat?
Întâi paralizia, şi apoi moartea.
E probabil că s-a trezit când a fost împunsă,
dar fiind paralizată n-a putut face nimic...
doar să-şi privească asasinul plecând.
Urme de spermă?
Nu încă.
Nu, nici un fel de spermă.
Salivă sau păr?
N-am găsit nimic pe corp. O crimă aproape perfectă.
Oricine a fost e cu adevărat viclean.
Casa vecinului e aici, deci asta este perspectiva sa,
ceea ce practic înseamnă că putea vedea maşinile din faţă
judecând după curba străzii.
Cum e iluminatul?
Beh, un felinar aici,
însă nu prea mare.
Deci, dacă putem zgâlţâi acest martor, atunci tot restul
e complet circumstanţial, corect?
Phoebe, ei pot dovedi că era la locul crimei cu echipa criminalistică.
Nu în noaptea aia.
Nu, aia o face vecinul.
Soţul tău a avut o relaţie cu victima.
Mama victimei poate depune mărturie privind ameninţările lui.
Minte.
Da, după cele spuse de soţul tău.
Oricine a fost, are în mod sigur experienţă medicală.
Adaugă faptul că...
Adaugă ce?
Juriul îl va urî.
Vrei să spui că tu îl urăşti.
Sentimentele mele sunt irelevante.
Oh, hai, Alan.
Sentimentele tale nu sunt în joc aici?
Cred că dacă priveşti cazul din punct de vedere clinic,
ai aprecia faptul că acuzarea e foarte slabă.
Dovezile sunt circumstanţiale. Victima avea şi alte relaţii.
Pe care nu le putem dovedi.
E soţul meu, are un alibi.
Mărturia unei soţii devotate convinge foarte rar.
Nu cred că juriul te va crede.
Tu mă crezi?
Nu.
Te cunosc.
Nu l-ai ierta că te-a trădat.
De fapt, dacă memoria nu mă înşeală, şti să fi în mod special severă,
în ceea ce priveşte acel argument.
E altceva când ai copii.
Da. Copiii tăi au nevoie de tată.
Aşa că ai să faci tot ce poţi
ca să-l ţi afară din puşcărie, inclusiv să minţi pentru el
pe banca martorilor.
Te înşeli.
Nu cred.
Beh, e clar...
că am nevoie de un alt avocat.
Dacă consimţim să declarăm omor din culpă...
Absolut, nu.
E o decizie pe care trebuie s-o ia soţul tău.
Şi ştiu exact care ar fi.
Nu va fi nici o declaraţie de vinovăţie.
N-a fost o crimă pasională, Phoebe.
A fost...
calculată... rece...
Ai încredere în bărbatul ăsta?
Să-l ai aproape de copiii tăi?
N-ar face niciodată rău copiilor.
Şi nu a...
comis această crimă, oricât ai fi tu de pornit
să crezi altceva.
Mmă iubeşti încă, Alan...
şi aşa şi eu.
Tu...
tu nu te gândeşti că eu vreau să cred
că e vinovat, câteodată?
Ar fi atât de uşor. Vreau să spun... eu sunt
încă înfuriată pentru trădare. Sigur că sunt.
Şi câteodată cred că ar fi mai simplu să...
abandonez totul şi...
pe el, inclusiv...
şi să mă duc pe o oarecare insuliţă cu...
cu o veche iubire pe care n-am mai...
N-o face.
Mmh.
Nu fă greşeala asta.
Trebuie să te aperi, Alan...
pentru că atunci când se va termina procesul ăsta...
voi pleca cu el.
Familia mea este viaţa mea.
Ştiu că-i era frică de el pentru că mi-a spus-o.
Era foarte nervoasă când mi-a spus-o.
Mi-a spus: "Mamă, mă sperie de moarte".
De ce fiicei dv. îi era frică de inculpat, d-nă Ghoulet?
Ea ameninţa să spună nevesti-si că au reînceput relaţia.
Ce altceva v-a spus fiica dv.?
A spus că el i-a zis:
"Dacă îi spui, ai să plăteşti".
Foarte dramatic. Probabil l-aţi văzut la jurnal.
Vă place să fiţi la jurnale?
Oh, credeţi că mă distrez vorbind de asasinul fiicei mele?
- Beh, vă văd mereu la TV. - Cel puţin cât şi pe el.
Nu atât de mult.
Ai dreptate.
Ah, Phyllis... pot să vă spun Phyllis?
Oh, Dumnezeule.
Ah, când, ah, fiica ta ţi-a spus
că se temea de clientul meu, ţi-ai făcut griji?
Sigur că da.
Ai spus cuiva? Sunt sigur că ai spus cuiva.
Un prieten, o rudă un psihanalist?
Obiecţie.
Negată.
Phyllys... ai inventat povestioara asta?
Nu.
Sunteţi o persoană dezgustătoare.
Nu-mi place să fiu numit dezgustător.
I-ai spus vreodată fiicei tale, dezgustătoare?
Sigur că nu.
Am aici copia unei scrisori pe care i-ai scris-o fiicei tale,
puţin înainte de a muri.
La, ah, acuzarea are scrisoarea
şi, în mod greşit, a uitat să o arate în timpul informării.
Un cotrol. Puteţi citi partea subliniată, vă rog?
Şi nu uita să pui accentul E o telecameră acolo, în spate.
Obiecţie.
Partea subliniată, vă rog.
"Nu telefonezi niciodată. Eşti prea ocupată să fugi"
"după toţi bărbaţii tăi însuraţi".
"Eşti o curvă neruşinată şi dezgustătoare".
Nu sunt dovezi ale prezenţie altei persoane în casă
în afara victimei şi a imputatului.
Se pare că imputatul a făcut o treabă foarte proastă
în a nu lăsa urme.
Nu, n-aş spune. Am găsit
doar câteva amprente vechi ici şi colo.
În afară de asta, locul crimei a fost curăţat meticulos.
Provoacă stop cardiac, aritmie ventriculară.
Dispare rapid. E foarte greu s-o individualizezi
după câteva ore.
Se pare că e drogul perfect pentru cine vrea
să scape basma curată pentru o crimă.
Aşa e.
Nu mi-a spus niciodată că îi e frică de el,
dar mi-a confesat că avea intenţia să-i spună nevestei lui
de relaţia lor.
Din câte ştiţi, existau şi alţi bărbaţi?
În mod sigur, se vorbea că ar fi.
Dv., desigur, nu i-aţi întâlnit niciodată la spital.
I-am văzut maşina de multe ori.
Şi aţi văzut-o şi în noaptea crimei?
Da. M-am trezit ca să mă duc la baie.
M-am uitat afară pe fereastră. Şi am văzut-o.
Iniţial, aţi spus poliţiei că nu sunteţi sigur.
Beh, se întâmplase cu câteva zile mai înainte, şi a trebuit să mă gândesc.
Am făcut-o, şi sunt sigur că am văzut maşina în noaptea aia.
Mmm. Ai mai văzut şi alte maşini pe străduţa aia, noaptea?
Oh, de multe ori.
Um, d-ra Ghoulet avea multe... "momente recreative" în viaţa ei.
Ce înseamnă că nu trebuie să depun mărturie?
Simt că ar fi un dezastru.
Acuzarea va face un grad trei asupra relaţiei voastre.
E tot ce pot face, crede-mă,
şi să spui că n-ai fost în casa victimei în noapte aia,
e deja Phoebe pentru asta.
Beh, nu sunt un avocat, dar cred că, cel puţin,
un imputat trebuie să depună mărturie ca să poată nega crima de care e acuzat.
Greşiţi.
Haide!. Eşti vinovat până în măduva oaselor. Nu ne înşela.
Nu vei înşela juriul. Încetează să fi aşa de ingenuu.
Spune-mi, Bob, reîncepusei s-o frecventezi?
Ajunge un da sau nu,
Nu.
Cred că vom evita depoziţia ta.
Eşti îndrăgostit de nevasta mea, d-le Shore?
Ajunge un da sau nu.
Mi-a făcut impresia unei persoane greu de iubit.
Beh, se pare că e blestemul meu. Mă îndrăgostesc de bărbaţi dificili.
- Nu merge bine, nu-i aşa? - Merge foarte rău.
Avem încă o îndoială rezonabilă.
Phoebe, toată apărarea noastră se bazează pe tine.
Mâine trebuie să convingi juriul.
Scuză-mă, dar trebuie să spun...
trebuie să te forţezi să fi mult mai convigătoare cu juriul de cât ai fost până acum cu mine.
Sau cu mine.
Procesul lui Robert Brooks e azi într-un moment decisiv,
cu mărturia nevestei imputatului, Phoebe Prentice.
Desigur, e de aşteptat ca ea să zică că soţul ei nu a ieşit din casă
în noaptea în care Isabella Ghoulet a fost asasinată.
- Denny Crane. Faceţi loc. - D-le Crane!
Nu port chiloţi Nu e drăguţ. Fără comentarii.
Juri în faţa lui Dumnezeu să spui adevărul, tot adevărul, şi numai adevărul?
Şi Dumnezeu să te ajute?
- Jur. - Ia loc.
D-nă Prentice, sunteţi căsătorită cu imputatul, doctorul Robert Brooks?
Da.
- De cât timp sunteţi căsătoriţi? - 16 ani.
Îmi imaginez că e destul de greu pentru dv.
Da.
Vă iubiţi soţul?
Foarte mult.
Pentru corectitudine, e cazul s-o spun,
numai imparţială nu sunteţi în cazul ăsta.
Da.
Cu toate prejudecăţile pe care le aveţi,
înţelegeţi că mărturia dv. de azi,
e pasibilă de sperjur?
Da.
Atunci să mergem direct la ţintă? Vă displace?
Pentru că toţi murim de curiozitate să ştim,
unde era în noaptea în care Isabelle Ghoulet a fost asasinată?
Beh, m-am întors acasă de la servici, puţin după ora 19,
ca de obicei.
Ne place să cinăm toţi împreună.
E un obicei pe care facem toate eforturile să-l păstrăm.
- Dv., soţul dv., şi cei doi copii? - Exact.
Şi după cină?
Copiii mei şi-au făcut temele. A doua zi trebuiau să meargă la şcoală.
Şi Robert a făcut câte ceva în refugiul său,
şi eu cred că am spălat rufe, sau ceva de genul acesta.
Uhm, pe la ora 22 copiii mei s-au dus la culcare.
Şi... Robert şi cu mine am băut un păhărel de vin,
ne-am uitat la telejurnal,
şi, uh, el a luat un somnifer,
ceea ce face mereu,
şi ne-am dus la culcare.
A fost o seară mai degrabă liniştită.
- Aţi stat în casă toată seara? - Da, aşa e.
Soţul dv. a ieşit?
D-nă Prentice, soţul dv. a ieşit?
Scuzaţi-mă, Onorată Instanţă.
Uh... putem face o pauză scurtă?
Nu, cred că trebuie să răspundeţi la întrebare, d-nă.
Soţul dv. a ieşit în noaptea aceea?
Da.
Onorată Instanţă, cer o scrută întrerupere ca să mă pun de acord cu clienta mea.
Nici nu te gândi. Când a ieşit?
Nu ştiu. Eu, uh...
M-am trezit după miezul nopţii.
- Onorată instnţă, trebuie să discut cu clienta mea. - D-le Shore, fă linişte.
Ştiţi unde s-a dus?
Nu, nu ştiu.
Când s-a întors acasă?
După 3.
Onorată Instanţă, e o surpriză neplăcută. Ea...
- Martora e a dv. - Nu mă interesează.
Există premise pentru anularea procesului.
Trebuie să-mi acordaţi o pauză.
Bine. Facem o pauză de o oră.
Ce dracu a fost asta?
Îmi pare foarte rău.
Dacă intenţia ta era să faci să fie condamnat, de ce m-ai angajat?
Ca să se apropie de tine, aşa erai acolo când îl duceau pe bărbatu-său în puşcărie.
Nu e adevărat.
Da, aşa e. Tu-l iubeşti pe Alan. Vrei să negi?
L-am angajat pe Alan ca să-i asigur bărbatului meu libertatea.
Asta a fost prima mea intenţie.
Voiam să-mi protejez familia cu orice preţ.
Atunci ce s-a schimbat?
Până când, pe neaşteptate m-am gândit că...
dacă eu jur fals, ce s-ar întâmpla dacă aş ajunge în puşcărie?
Cine mi-ar creşte copiii? Vreau să spun, ar fi putut...
ar fi trebuit să înfrunte pierderea şi a mamei şi a tatălui lor, şi...
în plus eu...
În plus ce?
Credeam cu adevărat că relaţia se terminase, Alan.
Serios. Dar nu era aşa.
Cum aş putea minţi pentru cineva care nici măcar nu-mi e fidel?
Atunci, Bob, trebuie să vorbim.
- Eşti bine? - Sunt bine.
- Vrei să mă ocup eu? - O s-o fac eu.
Mai întâi de toate, vă admir onestitatea.
Să depui mărturie împotriva cuiva pe care-l iubeşti...
Noi toţi am asistat la ceva excepţional.
Sigur, nu eraţi obligată să depuneţi mărturie.
Deşi e adevărat că era sub jurământ,
ea se bucură de privilegiul, ca soţie a imputatului,
de a nu depune mărturie împotriva lui.
Beh, aşa cum am spus, nu aveam intenţia,
dar când am venit la bară,
am simţit că efectiv trebuie să renunţ la acest privilegiu, deci...
Ah.
Îmi imaginez că altă concluzie ar putea fi că, poate...
aveaţi cu adevărat intenţia de a depune împotriva lui.
E adevărat?
Şti bine că nu e.
D-nă Prentice,
v-aţi supus recent, unui tratament psihiatric
pentru o tulburare a personalităţii?
Nu mi-a fost niciodată diagnosticată...
nicio tulburare de personalitate.
Nu asta era întrebarea mea.
V-am întrebat dacă, recent, aţi fost tratată pentru o asemenea tulburare.
Fişa mea medicală e privată.
Dar vă repet
că nu mi-a fost niciodată diagnosticată o tulburare de personalitate.
Vă consideraţi o persoană violentă, d-nă Prentice?
Nu.
Aţi fost vreodată violentă?
Beh, sunt convinsă că toţi îşi pierd cumpătul, dar...
Vi l-aţi pierdut vreodată cu un cuţit?
Sunt prea vag?
V-aţi mai pierdut cumpătul cu un cuţit
împotriva fetiţei dv. de 9 ani?
- Nu. - Nu, pe dracu.
Pentru o persoană cu un aşa puternic simţ al datoriei
ca să spuneţi adevărul sub jurământ, acest răspuns mă surprinde.
Nu v-aţi ameninţat niciodată fetiţa de 9 ani
cu un cuţit după ce a vărsat suc de struguri pe covorul cel nou din sufragerie?
Am ţipat la ea în timp ce aveam cuţitul în mână.
Nu s-a întâmplat, însă, că în timp ce priveaţi la televizor
fetiţa a vărsat sucul, dv. v-aţi înfuriat,
v-aţi dus în bucătărie, v-aţi întors cu hârtie absorbantă,
şi cu cuţitul, şi aţi ameninţat-o?
Nu aşa s-a întâmplat, de fapt?
N-am ameninţat-o niciodată cu un cuţit.
Acum câteva minute, în camera martorilor,
mi-aţi spus că acum aţi ajuns la concluzia
că soţul dv. reluase relaţia cu d-ra Ghoulet.
- Nu e aşa? - Da.
În realitate, aţi ajuns la concluzia asta o săptămână înainte de crimă
când d-ra Ghoulet v-a spus că relaţia a reînceput, nu-i aşa?
De data asta aţi luat cuţitul şi v-aţi ameninţat soţul.
Nu.
I-aţi spus că-l veţi ucide, nu-i aşa?
Nu.
Pe urmă i-aţi spus că v-a venit în minte ceva mai bun decât să-l ucideţi,
- nu-i aşa, Phoebe? - Nu.
Ai spus că Robert a luat un somnifer în noaptea aia.
Poate a luat unul sau două în plus,
- poate cu vin? - E ridicol.
Tu conduceai maşina care a intrat pe străduţa d-rei Ghoulet, în noaptea aceea,
şi tu i-ai făcut injecţia care a ucis-o,
ştiind foarte bine că poliţia îl va suspecta pe el.
- Onorată Instanţă, asta e... - Stai jos, d-le Betts.
Şi nu doar l-ai inculpat şi îngropat la proces.
Ai adăugat şi umilirea unui vechi amant ca parte a ecuaţiei.
Careva ar putea crede că e ceva nebunesc.
Şti, el e cel bolnav.
Şi ai inventat fabula asta fantastică...
ca să scapi basma curată cu crima.
Nu arăţi bine, Phoebe.
Eşti diabetică.
Cum iei insulina?
Injecţii.
Atunci, ai experienţă cu acele.
O perfoarmanţă spectaculoasă.
Dar trebuie să spun, că nu mă suprinde.
D-l Shore e faimos
pentru găselniţele şi manevrele lui fascinante
care, fără îndoială, uimesc audienţa, dar...
- Mă opun faptului că viaţa mea sexuală... - D-le Shore.
Vedeţi? Asta e ceea ce face.
El distrage, foloseşte, jonglează...
manipulează. Dar toate manevrele astea...
vin din disperare.
Toate dovezile concrete conduc la doctor,
şi e nevoie de experienţa unui medic ca să faci să pară un atac cardiac, nu-i aşa?
Doctorul e implicat într-o relaţie amoroasă cu victima.
Doctorul e cel care a ameninţat victima.
D-l Shore nu avea altă scăpare decât să bage mâna în jobenul lui magic
şi să ia pe dibuite ceva
ce ar putea trece drept o îndoială rezinabilă.
Beh...
e disperat şi ce... disperat.
Să fim realişti.
Nu ştiu nici măcar cum să încep să fiu realist.
E atât de dificil să crezi
că ceva din toate astea e real.
E atât de neconceput
atât de fantastic atât de complet...
Phoebe.
Că s-a decis pe neaşteptate să-şi distrugă bărbatul în timp ce era la bară,
ori că era o parte dintr-un plan genial, nu ştiu.
Dar l-a distrus.
Nici o contestaţie.
Această crimă a fost comisă cu eficienţă machiavelică
de către o femeie care nu numai că avea un motiv,
dar care printre altele are şi experienţă cu seringile.
E drept, nu e nici o probă materială
care să demonstreze că a fost la locul crimei
dar l-aţi auzit pe detectiv.
A spus că, casa a fost "curăţată meticulos".
A fost curăţată.
Putea Phoebe Prentice să cunoască un drog ca succinilcolina?
De ce nu? Soţul ei e un medic.
Casa lor e plină de diferiţi medici.
Sunt toate tipurile de probe contra ei
dar adevărul e că n-are importanţă
pentru că aţi văzut tot ce aveţi nevoie în mărturia ei.
Aţi văzut în ochii ei, aţi auzit în vocea ei
şi ştiţi...
Ea a fost.
Phoebe Prentice a ucis femeia cu care soţul ei o trăda
şi a făcut să cadă vina pe trădător în timpul procesului.
Crima perfectă.
Aproape.
Bine.
D-nă Preşedinte,
juriul a ajuns la un verdict unanim?
Da, Onorată Instanţă.
Imputatul să se ridice, vă rog.
Ce aţi decis?
"În cazul statul Massachusetts contra Robert I. Brooks,
cu acuzaţia de crimă de gradul întâi
îl judecăm pe imputatul Robert Brooks
nevinovat".
Vă dau un sfat, d-le Brooks,
dacă aveţi rude în afara oraşului...
Un timp, presa de aici nu va renunţa.
Fără îndoială, soţia dv. a fugit.
Beh, eu, ah, presupun că, ah, un simplu mulţumesc e prea puţin.
- Presupun că da. - Mulţumesc.
Nu pot spune că sunteţi tot ceea ce Phoebe mi-a spus despre dv.,
dar, ah, sunteţi pe aproape.
Cu adevărat nu suspectaţi că ea a ieşit din casă în noaptea aceea?
N-am ieşit niciodată din casă, Alan.
Când mi-ai spus că eu eram toată apărarea
şi că nu eram convingătoare,
eu... m-am decis pentru o altă cale...
să-mi inculp soţul într-un mod în care...
făcea să par eu vinovată.
Crezi cu adevărat că mi-aş putea ameninţa fiica cu un cuţit?
Hai, zău...
A trebuit să inventăm ceva,
să le dăm ceva despre ea.
N-am primit niciodată un telefon de la victimă privind relaţia,
nu i-am spus niciodată lui Robert că-l voi ucide,
şi... n-am ieşit din casă în noaptea aia.
Ai fost foarte convingatoare.
Poate prea convingătoare.
Aproape sigur vei fi arestată şi acuzată că ai comis crima.
E un risc pe care mi-l pot asuma
din moment ce nu sunt dovezi că eu am comis-o, pentru că n-am făcut-o eu.
Şi dacă va fi nevoie, Robert poate oricând să se declare vinovat.
Acum nu poate fi reprocesat, deci...
- Rămâne sperjurul. - Cine a comis sperjur?
El nu a depus mărturie şi nu a minţit.
Îţi vei aminti că eu am negat toate acuzaţiile tale.
De fapt, singurul
care a încercat să introducă mărturia falsă, ai fost tu.
Nu a fost niciodată intenţia mea să am această conduită.
Eu...
planul meu era să fiu doar alibiul lui,
dar când ai spus că nu eram convingătoare...
Îmi pare rău.
Acum ar trebui să pleci.
Adevărul e că nu te-am înşelat niciodată.
Mi-ai spus că era nevinovat.
Dar nu te-am înşelat, nu?
Alte două lucruri pe care ţi le-am spus...
că să ţin unită familia mea cu orice preţ
era totul pentru mine...
şi că la sfârşit, eu...
voi pleca cu Robert.
Am fost foarte clară cu asta.
Trebuie să fie un mod să-l băgăm la puşcărie.
Am putea.
Să ne excludem din barou,
să mergem la pescuit...
să încetăm să fim "armăsari".
Şti, Alan, ar trebui să-ţi dezvălui planurile.
I-a înşelat pe toţi, inclusiv pe noi.
Eu nu... dezvălui planurile mele.
E una din dăţile când sunt norocos să fiu nenorocos în dragoste.
Pariez că eşti norocos la cărţi.
Să mergem la Las Vegas.
Încerc să-ţi ridic moralul.
Alan...
lucrul de care trebuie să-ţi dai seama, şi poate că într-o zi o vei face,
e că o persoană are o singură dragoste adevărată în viaţa sa.
Că-ţi place sau nu, adevărata ta dragoste...
sunt eu.
Nu facem sex,
dar relaţia noastră e una de inimă.
Şi dragostea merge bine.
Şi te fac să râzi.
Da, mă faci.
Dormim împreună?
- Oh, lasă-te păgubaş. - Ce?
Lasă-te băgubaş şi gata.
Am ştiut tot timpul că el a fost, ştiai?
- Ştiai? - Şi că ea te înşela.
- De ce nu mi-ai spus? - Trebuia să descoperi singur.
Ca Dorothy şi pantofiorii roşii.
Exact.
O dată am visat că i-o trăgeam lui Dorothy...
şi tuturor fetelor de la Liga din Ninnananna.
Crezi că sunt majore?
N-aş şti.
Piticii iubesc sexul în grup, ştiai?
Nu te ascult.
Ar trebui să-l chemi pe Bethany.
♪ noi suntem din Liga lui Ninnananna♪
♪ legea lui Ninnananna, legea lui Ninnananna ♪
♪şi în numele Ligii lui Ninnananna♪
♪ îţi spunem bun venit în ţara Munchkinland ♪