Pe masa de operaţie,
un om e cel mai vulnerabil. E dezbrăcat, expus.
N-am nevoie de altă soră.
- Ieşi. - Minte de îngheaţă apele.
Aş fi ştiut dacă mama era gravidă când aveam cinci ani.
Mama n-a fost gravidă când aveam cinci ani.
- Ieşi ! - E nebună, e o urmăritoare.
Sunt urmărită, Alex. Asta e infracţiune !
- Ce e cu tine ? - Ieşi ! Sunt dezbrăcat !
Şi ce ? Am mai văzut asta, nu-i mare lucru ! Eu sunt în criză !
Da, bine, jucăria ta e fantastică.
Jo e o fată foarte norocoasă. Acum ne întoarcem la problema mea ?
De ce faci faţa asta ?
Mer, ştiu că am zis că voi fi omul tău.
Poate că asta înseamnă să-ţi cumpăr tampoane şi să-i fac complimente soţului tău.
Dar azi am o prezentare importantă pentru o slujbă
de care am nevoie fiindcă dr Gaură-de-Fund m-a dat afară !
Am exersat toată noaptea, n-am dormit,
trebuie să fac duş, singur, şi să mă concentrez !
- Nici măcar n-ai auzit ce-am spus ! - Nu ! Şi nici nu-mi pasă.
Noua şefă de la Cardiologie crede că e sora mea.
Ce ? Stai puţin.
- Ce ? E nebunie curată. - Mulţumesc !
El face duş, iar ea e în baie în timp ce el face duş.
Du-te şi tu în baie.
Nu ! Nu mă duc.
- Tu eşti iubita lui. - Da, sunt, dar nu sunt...
Ei sunt o echipă, sunt camarazi, iar eu n-am ce să caut între ei.
Şi se uită la mine, adică ea se uită
ca şi cum aş fi piţipoanca din patul lui Alex.
Atunci du-te şi fii piţipoanca din duşul lui Alex.
Sunt doctoriţă ! Sunt chirurg şi merit respect.
Eşti o fată în pijama, cu urechea lipită de uşa băii.
- Cât respect ai putea să primeşti ? - Mi l-a furat pe Alex.
Îmi lipseşte Cristina Yang. Când era aici, nu mi-l fura nimeni pe Alex.
Vai, ţi-e frică de Meredith Grey !
- Nu mi-e frică ! Dar ţie ? - Nu.
- Bună ! - Bună, dr Grey.
Spune-i lui Alex că sunt la parter.
Dacă întreabă cineva de mine, sunt bolnavă.
Pielea nu e o armură prea solidă.
E moale, se rupe uşor.
Am venit doar să ţin un discurs despre sănătatea membrelor amputate.
- Asta e tot. - Trebuie să mă retrag.
Avem un copil, Arizona începe specializarea şi vrem să facem încă un copil.
- Nu mai am timp de nimic. - Te înţeleg perfect.
- Am spus deja că n-o fac. - Ştiu. Sunt doar câţiva băieţi.
Puşcaşi marini, trupe de comando şi soldaţi de elită.
Luptători răniţi din cele mai tari forţe speciale
ale armatei SUA.
Dar tu n-ai timp să-i ajuţi pe eroii naţiunii, aşa că...
Nu-mi placi.
Apoi am direcţionat acul către fluxul sanguin
care intra în masa de ţesut parabiotic anormal.
Pentru a întrerupe fluxul sanguin către fetusul anormal.
Da. Apoi am eliminat surplusul de lichid amniotic.
Foarte tare ! Şi a născut la termen ?
Da. La câteva luni după ce am efectuat operaţia despre care îţi vorbesc.
De ce nu iei notiţe ?
Scuze. Credeam că vorbim doar.
Iar eu credeam că eşti sub îndrumarea mea.
Sunt. Complet.
Sunt foarte entuziasmată să fiu sub îndrumarea dv.
Doar că mai am nevoie de puţin timp
să ajung la zi. Vreo trei-patru săptămâni.
Am multe cazuri...
Dr Robbins, pentru scopul specializării, nu suntem colege.
Patru săptămâni înseamnă 10% din perioada de sarcină.
În acest timp plămânii fetusului devin organe complet funcţionale.
Totul se întâmplă cu viteză mare în uter.
Cu cât iei viteză mai repede, cu atât mai bine.
Fă-ţi rost de un caiet de notiţe.
Avery, am nişte cazuri restante. Amy se descurcă foarte bine,
dar există nişte lucruri de care trebuie să mă ocup personal.
- Ai nevoie de ajutor ? - Vreau să reprogramezi întrunirea.
- Nu. - Se reprogramează ? Ce bine !
Eu şi Callie avem o întâlnire şi se pare că mi-am început specializarea.
Nu reprogramăm întrunirea.
- Îţi convine mâine ? - Nu. Joi ?
Ascultaţi-mă când vorbesc ! Votăm intrarea unui membru în consiliu.
Şi o să fie astă-seară. Aţi priceput ?
Derek !
De ce e trecută carbamazepină în foaia lui Eric Schneider ?
Avea nevoie de un anticonvulsiv bun.
Îi prescrisesem deja unul pe bază de acid valproic.
Nu e corect să scrii tratamente pentru pacienţii mei.
- Îmi fac datoria. - Nu, faci datoria mea.
Eu sunt şefa Neurochirurgiei.
Dacă ai vreo nemulţumire, vorbeşte cu consiliul de conducere.
Până atunci te chem când am nevoie de tine.
Ce e cu cele două ileostomii pe care le aveam azi ?
Cu plăcere. V-am reorganizat cazurile ca să aveţi o zi cât mai uşoară.
Concuraţi cu Karev. Am zis că vreţi să exersaţi prezentarea pentru consiliu.
N-am nevoie să exersez. Am nevoie ca programările mele să fie cum au fost.
Sunteţi sigură ? Karev se are bine cu unii membri ai consiliului.
Şi eu !
Meredith Grey era în baie cu Karev azi-dimineaţă.
- Nu chiar atât de bine. - Asta spuneam.
Ascultă, Edwards, o să mă duc şi o să spun adevărul.
Că merit locul în consiliu.
Şi dacă vreunul dintre ei are impresia greşită
că are de ales în toată chestiunea asta,
voi aduce acea persoană pe calea cea dreaptă
înainte ca el sau ea să dea dovadă de idioţenie.
Accident pe I5. Ne vin răniţi.
De ce mă cheamă pe mine ? Azi nu e Grey la Urgenţe ?
E bolnavă.
- Dacă mama era gravidă, aş fi ştiut ! - Să fi greşit agenţia de adopţii ?
Adică să fi scris la întâmplare Ellis Grey pe un certificat de naştere ?
- Nu cred. Pierce vrea ceva. - Poate crede că moşteneşte nişte bani.
Singurul lucru de moştenit în familia asta e boala Alzheimer.
- E sinistru. - Dar e bună gluma, nu ?
- Nu e sora mea. - Ştii pe cine ar trebui să întrebi ?
- Pe cel care se culca atunci cu maică-ta. - Nu-l întreb pe Richard Webber.
- El a fost în "miezul lucrurilor". - Scârbos !
E singurul om care ştie adevărul.
Richard Webber îmi e ca un tată.
Mi-ar fi spus dacă ar fi ştiut că am o soră !
- Ai fost chemată la Urgenţe ? - Da.
Tu ?
Se pare că e foarte grav.
Da...
I-am spus aseară.
- Şi cum a fost ? - Se putea şi mai bine.
- Ce naiba e asta ? - Ce se întâmplă ?
Un bărbat de 37 de ani a intrat într-o remorcă cu cherestea.
Cei care nu tratează acest pacient să se dea la o parte !
Aţi auzit-o !
Nu e un spectacol pentru amuzamentul vostru !
- Tare ! - Edwards !
Scuze !
Fă un prim-plan !
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 11 Episodul 3
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB Comentarii pe www.tvblog.ro
Trebuie să-l întoarcem pe spate în mai puţin de un minut.
Era mort dacă creanga ar fi intrat 2,5 cm mai la dreapta.
Ce vrei să faci în continuare ?
N-are lichid în jurul inimii, aş face o laparotomie.
Căile respiratorii sunt compromise. Are nevoie de tub toracic şi intubaţie.
Suntem aproape gata.
- O să fie mai bine pe spate. - Nu avem timp.
Îl intubez pe nas. Tub endotraheal, vă rog. Charlie, cu părere de rău îţi spun
că ziua devine şi mai proastă.
Opriţi lucrul !
Rezistă, Charlie ! Rezistă !
- E aproape gata. - Gata, daţi-i drumul.
- 100 ml de propofol, vă rog ! - Imediat.
- Bravo, doctore ! - Poftim ?
Am spus că ai făcut treabă bună !
- Gata, e pregătit. - Îl întoarcem la semnalul meu.
Unu, doi, trei !
Vreţi să-mi daţi un picior de robot, ca în "Terminatorul" ?
Un picior robotic, ca în "Bărbatul de şase milioane de dolari".
Costă ceva mai mult.
Dar proiectul e subvenţionat, toate cheltuielile sunt plătite.
- Piciorul va fi gratis. - Un picior-robot de şase milioane ?
Ascultaţi-mă... Am avut trei proteze până acum.
Fiecare a durut mai mult decât cea dinaintea ei.
- De ce e atât de... - Piciorul nu doare absolut deloc.
Un picior-robot fără bani şi fără durere ?
- Pare ceva inventat. - A fost inventat... de dr Torres.
E tehnologie de ultimă oră. Dr Torres e un geniu.
- Vei fi uimit de acest... - Hai s-o luăm mai încet.
Trebuie să facem nişte teste ca să vedem dacă eşti un candidat bun.
Dar, repet, programul e subvenţionat.
Incredibil ! Maiorul Hunt a avut dreptate.
- Ne-a spus atâtea despre dv. - Sunt convinsă că aşa a făcut.
I-am spus că sunt foarte ocupată.
Ştie că am atâtea pe cap, dar nu-i pasă.
Sunt medic îndrumător şi fac specializarea.
Eu şi Herman am avut zeci de pacienţi împreună.
Şi acum vine cu tipul ăsta în laboratorul meu.
Cum să refuz un om care şi-a pierdut piciorul în slujba ţării ?
M-a pus să citesc reviste medicale şi să fac practică in laborator.
Am de făcut un studiu de caz până la ora 16:00.
Te rog să mă scuzi, dar am de rezecat un neuroblastom la ora 16:00.
Stai puţin...
Vrei să spui că anulezi întâlnirea cu agenţia pentru mame-surogat ?
Nu ! Găsesc eu o soluţie.
- Bine. - Spune-mi ceva care să mă încurajeze.
Deţii un spital, creşti o fată minunată,
salvezi bebeluşi şi o salvezi şi mai mulţi.
Poţi s-o faci şi pe asta. Dacă poate cineva, tu eşti aceea.
Ne vedem la agenţie şi o să fiu toată o veselie.
- Şi o să avem un alt copil ! - Da...
- Căile respiratorii sunt intacte. - Trebuie să-i evaluez scorul Glasgow.
Mai bine fă linişte, încearcă să vorbească.
Domnule, îmi spuneţi cum vă numiţi ?
- Steve. - V-aţi uitat casca de protecţie ?
Doare !
Vă dau ceva pentru durere. O să vă simţiţi somnoros.
Are fractură craniană cu înfundare. E adâncă, avem nevoie de tomografie.
Dată fiind poziţia, probabil şi o angiografie.
Pot să iau eu decizia dacă îmi faci loc să văd.
Amy, nu cred că supravieţuieşte şi o să fie neplăcut. Lasă-mă pe mine.
Fiindcă eşti singurul care-l poate salva. Du-te naibii ! E pacientul meu !
Poate vă ocupaţi amândoi de el, ca o echipă sau ca o familie.
Eu mă ocup de el. Kepner, mă asişti. Să-l ducem la tomografie.
"Programul african de asistenţă a dat rezultate excelente"
"în cazul a 34 de copii şi le-a dat o şansă pe care n-ar fi avut-o."
"Şi mi-a dat şi mie ceva."
"Înfiinţarea programului mi-a dat un simţ al proprietăţii"
"şi o pasiune pe care nu credeam că le am."
"Am o pasiune pentru acest spital. Aştept cu nerăbdare să..."
- Mer ! - Ce ? Da, e super !
Tu votezi. Nu vreau să stric totul. Şi mai e şi Bailey !
Bailey m-a ajutat la naştere şi mi-a salvat viaţa.
- Tu ce-ai făcut ? - De ce nu eşti la tine acasă,
să bei şi să te plângi de falsa soră soţului tău ?
- Derek nu ştie. - Nu ştie ?
Nu pot să vorbesc cu el acum.
A renunţat la o funcţie în Washington, a rămas aici şi tu eşti tot supărată ?
- Ai câştigat. - Nu.
Nu i-am cerut să rămână. N-a fost un compromis.
N-am câştigat. El a renunţat, aşa că am pierdut amândoi.
- Şi nu vorbeşti cu el ? - Se poartă ca un martir
şi aşteaptă să-i fiu recunoscătoare. Nu-i sunt recunoscătoare.
Cariera mea e la fel de importantă ca a lui.
Eu sunt cea importantă. Eu sunt !
Şi el poate să se ducă naibii ! Eu sunt cea importantă.
Gata. Ne ajunge.
Hei !
Poţi să stai aici, să te îmbeţi, să vomiţi şi să plângi,
iar eu să nu mai ajung să mă pregătesc pentru prezentare,
sau putem să facem ceva să rezolvăm asta.
Vrei să rezolvăm problema asta ?
E aşa de uşoară !
E făcută numai din titan şi are 13 senzori.
Dar înainte să primeşti un picior ca acesta,
e nevoie ca muşchii şi nervii tăi să poată interacţiona cu senzorii.
Electromiografia va prezenta vârfuri atunci când muşchii se contractă
şi linii drepte când se relaxează, bine ?
Bine. Încordează, Jeff.
Şi când se termină pot să-l păstrez ?
Nu te costă nimic, nici înainte, nici după, aşa că...
Da.
Vă rog să mă scuzaţi. Ştiu că nu trebuia să spun asta.
Doar că tot ce mi-am dorit dintotdeauna este să fiu soldat.
Încă visez asta mereu...
că sunt cu raniţa în spate, că alerg, că sunt cu echipa mea.
Apoi mă trezesc şi mă dau jos din pat.
Încerc să stau în picioare şi visul se spulberă.
Dar acum când îmi vorbiţi de un picior-robot gratis
eu în continuare mă gândesc că visez că alerg cu băieţii.
- Jeff, te mai încordezi ? - Da.
- Pot să-i fac o poză ? - Da.
- Mamei o să-i placă la nebunie. - Jeff, încordează-te mai tare.
Ce e ?
Ar fi trebuit să fie vârfuri.
Ce se întâmplă ?
Avem nişte probleme cu aparatul.
Ba nu-i de vină aparatul.
- Jeff, îmi... - Dr Torres, putem să vorbim puţin ?
Scuză-ne puţin, Jeff.
A fost deplasat.
Deplasat ? Tu tocmai te pregăteai să-l respingi.
Da. Ai văzut rezultatele analizei.
La cum i s-a amputat piciorul,
nu are cum să reuşească.
I s-a făcut o amputare de doi bani, Owen.
Probabil că a fost făcută în condiţii nu chiar ideale.
- E soldat, Callie. - Ştiu.
Mă simt prost pentru asta.
Îmi pasă de asta, chiar îmi pasă. Ştii însă cui nu-i pasă ?
Ştii cine nu dă doi bani pe sacrificiul lui ?
Piciorul-robot.
Robotului nu-i pasă decât că nervii din picior
nu comunică cu muşchii, ceea ce înseamnă
că nu pot comunica cu senzorii din proteză,
adică piciorul-robot nu o să funcţioneze.
Atunci găseşte o cale să-l ajuţi. Fă ceva.
Îmi pare rău. Nu auzi ce spun, Owen ?
Eşti obtuz în mod voit ? Tocmai ţi-am spus că nervii lui...
Fă să fie bine. Du-te înapoi...
- Tocmai ţi-am spus că nu pot ! - Fă ceva ! E un ordin !
Un ordin ?
- Cine te crezi, generalul Patton ? - Sunt chirurgul tău şef.
La chirurgie, da, eşti şeful meu.
Dar în laboratorul meu, finanţat din banii procuraţi de mine, eu sunt şefa !
- Ne-am înţeles ?! - Nu, nu poţi să-i dai speranţe unui om
ca apoi să-l laşi baltă !
Nu, nu eu am făcut asta, Owen. Tu ai făcut asta.
Tu eşti cel care a trăncănit la centrul de recuperare
despre piciorul-robot de şase milioane de dolari gratis şi fără dureri !
O să-i spulber visurile din cauza ta !
O să tragem la numărătoarea mea. Gata ?
Unu...
Doi...
Trei.
Uşurel.
Pensă Kelly.
- Apasă. - Imediat.
Aspiră mai mult. Trebuie să văd sau să simt.
Gata.
Cred că e cea mai rapidă splenectomie pe care am văzut-o vreodată.
Da, nu sunt la primul rodeo.
Sper ca într-o zi să ajung şi eu aşa de rapidă.
O să ajungi.
După vreo 4.000 de rodeouri.
Am auzit că tu şi cu Hunt v-aţi certat puţin în hol.
M-a pârât.
Poţi să mă pui la gazeta de perete pentru insubordonare,
dar o să-ţi spun
că nu primesc ordine când vine vorba de laboratorul meu.
Iar Hunt poate să mă pupe...
Nu îţi cer să primeşti ordine în laboratorul tău.
Vreau să te rog să încerci să nu mai ţipi pe holurile spitalului
pentru că atunci când membrii consiliului fac un scandal,
eu trebuie să mă opresc din practicarea medicinii, ceea ce ador să fac,
şi să devin un supraveghetor, ceea ce chiar nu-mi place să fac.
Trebuie să vin încoace
şi te bat la cap cu discursuri despre responsabilitate şi onoare
şi alte prostii cu care nu vreau să te bat la cap.
Ştii că am ajuns să fac trei operaţii pe zi ?
Dacă am noroc. Şi nici alea nu sunt lungi.
Aspir grăsime, ridic sâni şi fese.
E mare lucru dacă fac un implant fesier.
Îmi doresc o operaţie bună, grea, deşteaptă.
Una din aia la care să te doară picioarele,
pentru că ai stat în picioare ore întregi.
Sau să te doară mintea pentru că a trebuit să improvizezi şi să pictezi...
Operaţii fericite.
Dar nu pot să fac operaţii din astea, pentru că trebuie să conduc consiliul.
Grey e bolnavă şi stă acasă.
Soţia ta vrea să mă lase baltă cu chirurgia pediatrică.
Iar Shepherd El îşi măsoară lungimea jetului cu Shepherd Ea, şi nu vor să recunoască.
Şi Yang pleacă şi ne lasă cu meciul Bailey contra Karev.
Şi cred că lui Richard i s-a aprins călcâiele după noul cardiolog,
Maggie sau cum o cheamă ?
Ceea ce e scârbos, pentru că ea are cam 12 ani.
Iar acum tu şi Hunt începeţi să ţipaţi unul la altul ?
Nu mai am cum să fiu chirurg. Sunt supraveghetor.
N-o să mai ţip pe holuri.
Ce s-a întâmplat ?
Lui Hunt i s-a pus pata pe un candidat pentru proteza robotică,
dar, oricât şi-ar dori el să funcţioneze,
nervii lui nu comunică cu muşchii.
Şi nu pot să fac nimic ca să-l ajut.
Pot eu.
Reinervarea punctuală a muşchilor.
Pot să creez o cale alternativă pentru semnalele nervoase.
Ca atunci când se fac reparaţii la autostradă
şi o iei pe o stradă paralelă.
Pot să recoltez un nerv de unde e acum şi să-l conectez unde ai nevoie.
Conexiune restabilită.
Te iroseşti făcând pe supraveghetorul.
Ştiu !
Am terminat.
Criză pulmonară, evitată.
Gastrectomie parţială şi splenectomie, terminate.
Putem să începem să lucrăm la refacerea diafragmei.
Astăzi m-am distrat cel mai bine
de când am ajuns aici.
Ai făcut o treabă foarte bună.
Eu ? Dv... A fost uimitor.
Cât a durat splenectomia, 15 secunde ?
Vreo 20.
18. E posibil să fi furat startul.
A o lecţie uimitoare. Mă bucur că am participat la asta.
Vă mulţumesc tuturor. O să-l vizitez după operaţie.
Intestinele par a fi intacte,
dar o să le verific din nou, ca să fiu sigură.
- Bailey, te descurci acolo ? - Sigur că da.
Am nevoie de numele tău de utilizator şi de parolă.
Chestia asta e ilegală.
Doar ne autentificăm la sistemul spitalului.
Ca să scoatem fişa de personal a lui Maggie Pierce
şi să-i aflăm dată de naştere, ceea ce este ilegal.
Aşa este şi dacă pretinzi că eşti altcineva.
Bagă-ţi parola.
Odată ce ştim când s-a născut, trebuie să existe ceva undeva
care să dovedească că mama ta nu era însărcinată în acel moment...
O poză, o casetă video, ceva de genul.
Şi o să-i dovedeşti minciuna lui Pierce.
Eşti foarte diferit de Cristina.
Cristina şi cu mine am fi dansat acum.
Da. Ştiu.
Poftim. Uite aici.
Data de naştere a lui Pierce... 22 noiembrie 1983.
Aşadar, în principiu, mama ta ar fi trebuit să rămână însărcinată
undeva... prin primăvara lui '83.
Ce se întâmpla prin primăvara lui '83 ?
Ce e ?
Atunci a încercat să se sinucidă.
Şi cu asta am terminat.
Poate vreţi să exersaţi discursul în faţa mea.
Sau poate vreau să mă concentrez
pe domnul Hays, să rămână stabil după operaţie.
- Dar Karev... - Edwards, mi-e frică de şerpi.
Mi-e frică de păianjeni mari.
Şi chiar dacă nu este prea raţional,
câteodată mi-e teamă că ar putea fi un rechin
- care mă aşteaptă în piscină. - Dar de să fie un rechin acolo ?
Am spus deja că nu e raţional. Mie de astea mi-e teamă.
Dar nu mi-e frică de Alex Karev.
Nu ar trebui să vă fie frică de el. Ci de toţi ceilalţi.
Continuă.
Alex Karev este ca un frate pentru Meredith Grey.
Locuieşte în fosta ei casă.
A pornit un studiu care i-a adus o fiică.
Robbins este mentorul lui Karev. Torres este măritată cu Robbins.
Aşa că iată ! Echipa Karev.
Jackson Avery... prieten al lui Alex Karev.
Mergeam la întâlniri duble împreună.
Iar Avery e deja cunoscut pentru alegerile proaste pe care le face.
Dr Herman.
Îmi pare rău că nu v-am adus încă fişa acelui caz.
Am avut un neuroblastom la un bebeluş
a cărui mamă era disperată,
şi a trebuit s-o liniştesc.
Dr Robbins, în chirurgia fetală, fiecare pacient pe care-l tratezi
va sosi închis într-o mamă...
o mamă a cărei surescitare
este o necesitate din punct de vedere al biologiei şi al evoluţiei.
Dacă îţi lipsesc abilităţile de bază...
Nu, nu-mi lipsesc. Nu.
Mamele sunt specialitatea mea. Mă descurc de minune cu ele.
Chiar îi învăţ pe alţii cum să se poate cu mamele.
Puteţi întreba pe oricine.
Am nevoie să-mi aduci documentaţia.
Da. Trebuie să încep cu asta.
- Sunt minunată când e vorba de mame ! - Ştiu !
Imediat după aia ne-a mutat la Boston.
Aveam 5 ani.
Amintirile mele din Boston sunt cam vagi.
Ţi-aduci aminte că mama ta să se fi îngrăşat brusc,
ca apoi să slăbească brusc ?
Alex, toată perioada aia mi-e cam neclară.
Tot ce s-a întâmplat după ce a încercat să se sinucidă
e o perioadă tulbure pentru mine.
Nu vreau să mai vorbim despre asta.
Hai mai bine să lucrăm la discursul tău.
Nu lucrez la discursul meu.
Mă uit pe lista persoanelor internate la urgenţe la Seattle Grace în iunie 1983.
Ce ? Cum ?
Am computerizat totul acum vreo doi ani.
Cum se face că tu eşti în consiliu şi eu nu ?
Stai aşa.
Uite-o acolo.
Nu da clic, pentru că... Nu sunt sigură dacă sunt gata să văd asta.
Poţi să fii vreodată pregătită ?
Pacienta a sosit cu răni la încheieturi şi hemoragie."
Dă mai jos.
- Beta-HCG a ieşit pozitiv." - Era însărcinată.
Uită-te la notă.
Pacientei i-a fost adusă la cunoştinţă sarcina."
La internare, pacienta nu ştia că este însărcinată."
Este sora mea.
Trebuie să-mi cer scuze.
Şi chiar vrei să mi le serveşti, sau doar mă anunţi ?
Îmi pare rău, da ?
- Suntem ok ? - Nu ! Vino înapoi !
Vino încoace, îndrugă-mi verzi şi uscate şi fă-mă să înţeleg
de ce ţipai la mine, îmi dădeai ordine
şi în general te comportai ca un măgar.
Nu, nu suntem ok.
Am nevoie de ceva care să iasă...
bine.
Să...
Am nevoie de ceva care să mă facă să mă simt bine.
Nu sunt deprimat.
Nu sunt... nu sunt cu inima sfărâmată.
Nu sunt în doliu.
Ea nu a murit. E undeva acolo.
Îşi trăieşte visurile.
Îşi trăieşte visurile şi ştiu... ştiu că e fericită
şi asta mă face să fiu mândru de ea.
Însă mai e şi sentimentul ăsta
care nu e chiar corect, sau bun sau rău.
Ea îşi duce viaţa, zi de zi, fericită, fără mine.
Şi cu toate astea, în fiecare dimineaţă, mă trezesc şi este golul ăsta..
sentimentul acela acolo...
Poate că visurile mele s-au sfârşit, poate că mi-am trăit deja visurile.
Şi o să fiu un tip singur.
Fără nevasta, fără copiii, fără familie.
Ea era familia mea.
Iar acum e altundeva, şi eu am lăsat-o să plece...
Şi e bine că am făcut asta.
E mai bine... pentru ea.
Însă pentru mine...
Şi atunci am nevoie de ceva bun. Un motiv pentru care să mă trezesc dimineaţa,
ca să nu mă întorc în hruba
în care eram înainte s-o întâlnesc pe ea.
Ştii că ea m-a salvat ?
Erai acolo. Ştii cum eram.
Eram...
întunecat.
Războiul mă făcuse aşa.
Şi acea întunecime... încă este în mine.
Ea doar a făcut lumină.
Aşa că m-am gândit...
Ca să gonesc acea întunecime
să fac... să fac un lucru bun.
Pur şi simplu să fac ceva bine.
Aş merge să stau cu tipii ăia care mi-ar aduce aminte...
Am nevoie de ceva care să iasă bine.
De aia te-am târât la centrul ăla de recuperare.
De aceea am...
Am vrut să mă ajuţi.
De aia am tot insistat, şi asta-i tot.
Nu o să mai vorbim despre asta, bine ?
Aşa că... spune-mi că eşti ok, da ?
Ok.
- Super. - Owen ?
Dumnezeule, Callie.
Nu, voiam doar să te întreb dacă vrei...
Să te întreb dacă vrei să vezi operaţia lui Jeff.
Jackson face o mică inervare specială a muşchiului.
Mută nervii în poziţia în care pot să comunice cu senzorii robotului.
Vrei să vezi ?
Ce mai face motociclistul nostru ?
Motociclistul meu ? L-am rezolvat, ca un şef.
Ca şeful tău, la o adică.
Amy, eşti un chirurg excelent.
Nu ai nimic de dovedit.
Ştiu că nu am.
Dar dacă vrei să încerci să concurezi cu mine
pentru conducerea acestui departament, o să pierzi.
Cv-ul meu o să dea de pământ cu CV-ul tău.
Sunt mai bun ca tine.
Dumnezeule, Derek !
- Narcisismul tău nu are limite... - Am jucat jocul ăsta
de mult mai mult timp decât tine, şi la un nivel mult mai ridicat.
Şi nu mai e nimic de discutat.
Pupă-mă undeva.
Unde s-a dus ? Dr Shepherd ?
- Eu sunt dr Shepherd. - Da, ştiu. Doamna doctor Shepherd.
- Au venit radiografiile postoperatorii. - Dă-mi să le văd.
Nu ar trebui.
Kepner, sunt dr Shepherd.
Am rezolvat cu hemoragia subdurală, dar...
Acela e un anevrism uriaş.
Da. A crescut. E mult mai mare decât era înainte.
- Rezervă o sală şi pregăteşte-te. - Bine. O s-o anunţ eu.
Nu, cu mine, Kepner. O să operezi cu mine.
- Este pacientul ei. - Da, dar a ajuns prea mare pentru ea.
Spune-i sau nu, dar pregăteşte o sală de operaţie şi mergi la spălat.
Aşa. Şi acum ce vrei să faci ?
Să vorbesc cu ea ?
L-am sunat pe Richard şi vine încoace.
E în regulă ?
Da, desigur.
Doar că, ştii...
Am chestia asta cu şedinţa de consiliu
şi nu vreau să te grăbesc, dar eu trebuie să mă pregătesc
şi tu trebuie să participi la şedinţă.
Alex, eşti pregătit. Discursul e foarte bun.
- De ce eşti aşa... - Pentru că îmi doresc asta, Mer.
Înţelegi ? Nu am nevoie doar de o slujbă.
Yang a crezut că pot să fac ceva mai important
şi pentru prima dată în viaţă, cred şi eu asta.
Simt că trebuie să...
Că sunt dator cu ceva.
Şi mi-e frică de mor
şi nu vreau să iasă ca naiba, înţelegi ?
Stai cât e nevoie.
Mulţumesc.
Când ai aflat ?
Am aflat în noaptea în care am cunoscut-o pe Maggie Pierce.
Nu ştiai ? Ellis nu ţi-a spus ?
Crede-mă, dacă aş fi...
Când Pierce m-a întrebat de mama ta,
a fost ca şi cum m-ar fi lovit o maşină.
Şi când m-a întrebat de tine...
Am...
Când se întâmplă asta ?
În noaptea aia aglomerată...
când cu explozia de la mall.
Asta a fost acum o săptămână.
Aşadar ştiai că eu am o soră şi că tu ai o fiică
şi nu mi-ai spus ?
- Nu i-ai spus nici ei. - Am încercat.
Unde ţi-a fost capul ?
Nu crezi că vroiam ? Am încercat. Am încercat şi azi.
Păi şi când o să se întâmple ?
Preferabil ar fi fost acum 30 de ani !
Chiar mi-aş fi dorit să fiu tată !
Să-mi cunosc copilul !
Să am ceva de spus !
Dar mama ta mi-a răpit şansa asta.
Dă-mi halat şi mănuşi.
Nu-mi vine să cred !
Aspiră. Amy, nu e nevoie să te pregăteşti.
Vreau să fiu pregătită pentru momentul în care vin lângă tine
şi-ţi bag bisturiul ăla electric în ochi.
- Kepner, la o parte ! Eşti şi tu pe listă. - M-aţi pus într-o situaţie îngrozitoare.
Amy, şansele lui erau oricum mici.
Am intrat endovascular ca să elimin anevrismul.
- Dar s-a declanşat din nou hemoragia. - Da, am văzut.
Adeziv de fibrină.
De ce nu mai merge aspiratorul ?
Schimbă cineva containerul ?
Mă ocup eu.
Amy...
Văd şi eu.
100 de Manitol, 125 de Solu-Medrol.
- O să hernieze. - S-ar putea să nu mai apuce !
Are coagulare intravasculară diseminată indusă de Florid. Nu mai se coagulează.
Knox, verifică-i pupilele.
Fixe şi dilatate. Reflex faringian absent.
Probabil că e deja în moarte cerebrală.
Până să mă dezmeticesc, vă mutaserăţi la Boston.
Nu mi-a zis nimic cum că ar fi însărcinată.
Nu am fost consultat...
Ea ştia şi... a plecat.
Îmi pare rău.
Şi...
Astăzi a fost o zi minunată.
Şi pare să fie o persoană pe care mi-aş dori mult s-o cunosc.
A venit aici ca să afle adevărul
despre mama sa biologică.
Tu ştii care este acela.
Trebuie să-i spui.
Nu o ţine în aşteptare.
La o adică, Ellis a ales în locul tău. Nu-i face şi tu asta lui Pierce.
Aşadar, redirecţionezi nervul peronier profund prin bicepsul femural ?
Exact.
Şi ştii, dacă s-ar face asta în cadrul amputării iniţiale,
am elimina cu totul necesitatea unei operaţii ulterioare.
Da.
S-ar adăugă... 2, 3 minute la prima operaţie ?
Şi ar fi complet altceva. De fapt, e o idee excelentă.
Mulţumesc.
Avery, ţi-am spus cumva că eu şi Hunt intenţionăm
să demarăm un program pentru veterani ?
- Aşa intenţionăm ? - Da.
O să luăm o parte din banii mei de cercetare
şi o să-i băgăm în proteze pentru veterani...
Gratis şi fără dureri, nu-i aşa ?
Da, da.
Sună foarte bine.
Şi asta o să fie bine pentru spital. Bravo !
Vrei să te bagi şi tu ?
Asta dacă nu eşti prea ocupat
cu implanturi de fese, supravegheat holurile.
Păi da, cred că nu v-ar strica
să aveţi un tip de la chirurgie estetică care se pricepe şi la nervi.
Lamentabil.
Vezi cum a încercat să pretindă că are amici la groapa de nisip ?
Da, nu se face aşa ceva.
A încercat să se dea mare.
Nu încerca să te dai mare. E trist să faci asta.
Nu încerca să te dai mare.
Ia mai tăceţi.
Dacă adăugăm şi inervarea asta,
se va revoluţiona cu totul.
Capacitatea de control
pe care aceşti pacienţi o pot dobândi..
Este ceva incredibil.
Poate schimba modul în care se fac amputările oriunde în lumea asta.
S-ar zice că ţii neapărat să faci asta.
Da.
Da !
Chiar dacă ştiu că o să dureze ceva
şi că asta ne-ar împinge la limită...
- Dar chiar cred că... - Stai aşa.
Adică spui că poate ar fi bine să aşteptăm cu copilul ?
Ce ? Nu.
Nu, nu. De unde ai scos asta ?
Păi tocmai ai zis că o să avem prea multe pe cap.
Iar tu trebuia să zici, Dar asta nu e o problemă."
O să reuşeşti, Callie. O s-o scoatem la capăt."
Trebuia să mă susţii... aşa cum te-am susţinut şi eu
atunci când ai decis că ai nevoie de acel stagiu de pregătire.
Însă dacă nu o să reuşim ?
Dacă nu vom putea să facem din toate şi de toate ?
Vrei să spui că nu vrei...
Adică nu mai vrei un copil ? Pentru că atunci ce mai căutăm aici ?
De ce ne întâlnim cu doamna asta
care o să ne ajute să găsim pe cineva dispus să ne poarte bebeluşul
dacă tu nu vrei un bebeluş ?
Spui tu asta, dar a fost ideea mea să venim.
Da, dar mai întâi mi-ai spus că nu vrei să îl porţi tu
apoi când nici eu nu am putut, că tot nu vrei să îl porţi
şi ai venit cu ideea asta, însă după aia ai găsit altceva de lucru.
Dumnezeule ! Este atât de evident.
Nu-mi vine să cred.
Spune-o.
Rosteşte cuvintele. Nu vrei un copil.
Bună seara !
Bărbat de 35 de ani,
internat în urma aruncării de pe motocicletă fără cască.
Radiografia craniană a arătat...
Ce e ?
Fac eu fişa operaţiei dacă vrei.
Vrei să-mi furi şi partea asta ?
Să ţi-o fur ? Nu, încercam doar să te ajut.
Tipul ăsta a fost o cauză pierdută.
Indiferent dacă a fost sau nu, era în responsabilitatea mea
şi nu aveam nevoie de ajutorul tău
şi nu e nevoie nici să mă intimidezi.
Să te intimidez ? Mă străduiesc să fiu drăguţ.
Eu înţeleg.
Trebuia să fii regele neurochirurgilor, mâna dreaptă a preşedintelui.
Şi cum nu poţi să fii asta, acum trebuie să fii regele spitalul
să dai cu biciul în supuşi.
Tu mai presus de ceilalţi
ar fi trebui să înţelegi că e vorba de viitorul neurologiei.
Este ceea ce visezi pe băncile facultăţii,
ceva ce nici nu ai visa că e posibil.
Atunci nu ar fi trebui să renunţi la asta.
Şi nu ţi-ar strica să o laşi mai moale,
nu să pedepseşti oamenii din jur pentru alegerea pe care tu ai făcut-o.
Nu a fost alegerea mea.
Meredith a făcut asta şi nu mi-a mai dat de ales.
Şi pentru că îmi iubesc copiii şi pentru că îmi iubesc nevasta
şi pentru că vreau să fac ceea ce e mai bine pentru ea...
Şi chiar vreau. Vreau să îi ofer orice.
Însă o asemenea ocazie nu se va mai întoarce.
Asta a fost. Mai sus de atât nu se poate.
Niciodată în cariera mea nu am făcut vreun pas înapoi.
E ceva nou pentru mine, şi simt că ea m-a forţat să fac asta.
Da, bine, ştiu cum te simţi,
pentru că asta mi se întâmplă şi mie acum.
Eu nu vreau să...
Da, ştiu că nu vrei să faci asta, dar asta faci, Derek !
Şi îmi faci asta mie.
Iar Meredith... spui că vrei să îi oferi ce-şi doreşte,
dar nu şi dacă asta te împiedică pe tine să obţii ce-ţi doreşti.
Şi nu e corect, aşa că îţi spun şi eu nu,
pentru că trebuie să accepţi alegerile pe care le faci.
Încerc să fac asta.
Încerc.
Ştiu.
Cu toţii încercăm.
Doar că nimeni nu vrea să renunţe...
sau să cedeze.
Şi nici nu trebuie să facem asta.
Nu ?
E timpul să mergem la şedinţa de consiliu.
Bine.
Ce mai face opera noastră de artă ?
- Bine. - Super. Vii ?
Nu, mai stau un minut.
Mă uitam... pe fişa asta.
Voiam să mă asigur că totul e perfect
pentru că asta o să se predea la Medicină.
Nu-i aşa ? Ce ciudat.
Da.
Ia-o înainte.
Am eu grijă să o aduc.
Bine. Să nu întârziaţi.
Iar noi trei...
ar trebui să ne întâlnim.
Să discutăm paşii de urmat, protocolul.
Da, o să-ţi explic cum e cu partea de finanţare
şi o să găsim şi un set de candidaţi.
Bine.
Te simţi bine ?
Da. Doar că...
Şi eu am nevoie de ceva care să iasă bine.
Bine.
E în regulă.
Cât de bocită arăt ? De la 1 la 10.
6.
Bine.
Cum a mers astăzi ?
Te-a ajutat Meredith la discurs ?
Nu prea.
Dacă nu merge treaba, am auzit că se fac angajări la RadioShack.
Trebui să te fi ajutat cu ceva.
Aţi stat amândoi acasă toată ziua.
Da, are şi ea o grămadă de probleme.
Am cămaşa pătată sub braţ ?
Ce gen de probleme ?
Nu-i nimic, nu-ţi bate capul.
Eşti sigură că arăt bine ?
Da. Arăţi grozav.
Dr Karev.
Dr Bailey.
Le spun că eşti pe drum.
Pierce ?
Dr Webber !
Aţi fost pe la pacientul tras în ţeapă ? Se simte foarte bine !
Trebuie să-ţi spun ceva.
Trebuia să-ţi fi spus asta mai devreme.
Bine.
Ellis Grey şi cum mine ne cunoşteam...
Foarte bine.
- Am avut o relaţie... - Dumnezeule ! Opriţi-vă.
Pare ciudat, dar exact asta mi-a trecut prin cap
când am vorbit prima oară şi mi-aţi spus că o cunoaşteţi pe mama.
M-am gândit, nu cumva e el ?"
Dar nu mi-aţi spus nimic.
Zilele treceau, tot nu-mi spuneaţi nimic
şi m-am gândit că n-are cum să fie ăsta adevărul.
Pentru că cine ar putea să facă aşa ceva...
să mă lase să stau şi să vorbesc ca o proastă
fără să spună nimic ?
Nicio persoană cumsecade, niciun om cinstit nu ar face aşa ceva.
Doar un laş.
Singurul motiv pentru care ar face aşa ceva...
ar fi dacă a ştiut de mine de la început
- şi nici el nu m-a dorit. - Nu. Nu e adevărat...
De ce v-aş crede ? De ce aş crede o iotă din ce spuneţi ?
Trebuie să fi fost un coşmar pentru dumneavoastră,
să apar acum aici.
Dar staţi fără grijă... pentru mine a fost şi mai rău.
Noapte bună, dr Webber.
Chirurgii sunt crescuţi să fie invulnerabili.
Ne este foarte greu să ne lăsăm descoperiţi.
- Cum te simţi ? - Nu prea bine. A fost o zi ciudată.
Nu ai febră. Mai eşti bolnavă ?
Nu, nu eram bolnavă.
- M-am îmbătat puţin, totuşi. - Eşti beată ?
- Da. Am fost la Alex... - Meredith, te rog să mă ajuţi
să înţeleg.
Mi s-au întâmplat nişte chestii ciudate...
Ai spus că trebuie să rămâi aici ca să-ţi valorifici cariera.
Ascultă-mă.
Stai aşa... Aşadar eu renunţ la maparea creierului
pentru ca tu să te hârjoneşti şi să te îmbeţi cu prietenii ?
De-asta am rămas în Seattle ?
Pentru că ştim cât de adânc poţi fi rănit.
Dar vulnerabilitatea nu este opusul tăriei.
Este ceva necesar.
Trebuie să ne forţăm să fim deschişi..
să ne expunem...
să punem totul la bătaie...
şi să ne rugăm că va fi suficient.
Sunt sigură că te-ai descurcat bine.
Ştiu că nu se grăbesc.
Alex ?
Pentru că altfel... nu o să reuşim niciodată.
Felicitări !
Stai aşa... Karev.
Bailey.
Felicitări !
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB.
Comentarii pe www.tvblog.ro