Traumatismele sunt complicate, haotice...
Te uiţi la un corp care a fost redus la o masă însângerată...
Pare dificil să-ţi dai seama de unde să începi.
Edwards, în patul cinci vomită cineva. Vezi să nu fie obstrucţie intestinală.
- Cum e ? - E în stare generală bună,
dar se plânge de dureri abdominale.
- Kepner, de ce m-ai chemat ? - Patul trei, victima unui accident.
Shepherd o examinează, dar se plânge de dureri de stomac.
- Dr Pierce ! - E o dimineaţă aglomerată.
Aşa e când plouă. Examinezi pacientul din patul şase ?
Cineva deştept a inventat un protocol, spre norocul nostru.
CRC: căi respiratorii, respiraţie, circulaţie.
Femeie, peste 20 de ani, victima unui furt auto.
Are răni multiple şi contuzii,
fractură deschisă de tibie, e hipotensivă şi tahicardică.
A fost un furt auto ?
Şi au bătut-o rău. Wilson, eşti cu mine.
CRC-ul ţine pacientul în viaţă,
ca tu să-ţi dai seama cum salvezi restul dezastrului.
Dacă toate problemele vieţii s-ar rezolva cu o sondă de intubaţie...
Mi-au luat maşina ! Mi-au luat...
Gata, gata... Cum te cheamă ?
- Melissa. Maşina mea... - Sunt sigură că n-a păţit nimic.
- Vom avea grijă de tine. - Wilson, vezi dacă e cineva cu ea.
Bine.
Cred că totul e bine, dar vreau să mă asigur.
- Să facem o tomografie craniană. - Imediat.
Să facem şi o tomografie abdominală.
Dr Grey, am adus jurnalele mamei tale... mamei noastre...
Jurnalele lui Ellis.
- Le-ai şi citit ? - Da, sunt la mine de ceva timp.
Mi-o imaginez ca medic chirurg,
dacă nu ca persoană.
Îţi mulţumesc !
Cu plăcere !
- Încă îţi spune dr Grey ? - Aşa mă cheamă.
Ar trebui s-o inviţi la cină, la noi acasă.
De ce ?
- E rudă cu tine. - Într-un fel.
Luăm cina mâine seară. Aşa fac oamenii.
Care oameni ?
Dr Hunt are nevoie de consult ortopedic în salonul unu.
- April ! - Bună ! Credeam că eşti...
Avionul mamei tale a sosit mai devreme şi am adus-o aici.
- De ce ai făcut asta ? - A vrut să te vadă.
E în camera îndrumătorilor. Anunţă-mă când eşti liberă.
- Eu... - Te iubesc !
Scuze, ce spuneam ?
Aici stai ? Credeam că te-ai dus la un hotel.
Herman stă pe capul meu zi şi noapte. Aşa e mai uşor.
În plus, nu te mai priveşte unde dorm.
Nu te-am dat afară şi n-am spus că trebuie să pleci.
Da, dar ai arătat foarte clar că prezenţa mea te sufocă.
Ai spus cuiva ?
- Nu. Tu ? - Nu.
Crezi că ar trebui ?
Mai bine să nu spunem încă.
Cum vrei.
Eu n-am vrut nimic din toate astea.
Trebuie să fac vizita.
- N-ai mâncat nimic la micul dejun. - N-am avut timp !
Avery m-a numit purtătoare de cuvânt la întâlnirea de planificare strategică.
Şi am consultaţii. Totul trebuie să meargă ca uns.
Eşti rezidentul meu preferat !
- M-ai căutat ? - Da. Dl Weaver e...
- Vă rog, spuneţi-mi Jeremy. - Se plânge de dureri în piept.
EKG-ul e bun. Are o hipertrofie ventriculară stângă,
dar troponina I e în limite normale.
Am exclus disecţia, dar are abdomenul puţin rigid.
- N-am nimic, serios. - Hai să vedem.
- Staţi liniştit, dle Weaver. - Ne vedem mai târziu.
Bun.
- Doare aici ? - Da.
Dar e o arsură la stomac. Nevastă-mea m-a făcut să vin.
Ar trebui să fiu la serviciu. Trebuie să-mi iau fata mai târziu.
- Aţi mâncat azi, Jeremy ? - Cafea.
- Şi dv aţi sărit peste micul dejun ? - Nu, am mâncat clătite,
cârnaţi, ouă, câteva băuturi energizante.
Aş fi mâncat mai mult, dar am probleme la înghiţit.
Dar v-aţi descurcat binişor.
Trebuie să mă hrănesc. Am multe pe cap.
Scuze. Vă vom interna să vă ţinem sub observaţie.
- Nu se poate. - O să vă ţin cât mai puţin.
Adaugă teste hepatice, a doua troponină şi o tomografie abdominală.
Cheamă-mă când vin rezultatele.
Termină-ţi gogoaşa.
Melissa lucrează cu noi. Reparăm calculatoare la Office Hub.
Am găsit-o în drum spre lucru.
Zăcea pe jos şi nu mişca. Am crezut că e moartă !
Ştiţi ceva despre familia ei sau pe cine putem chema ?
N-o cunoaştem atât de bine.
Wilson !
Luaţi loc. Mă întorc imediat.
- O pierdem. - M-aţi chemat ?
Da. Trebuie să aştepţi. Abdomenul se măreşte.
- Chiar dacă am legat aorta. - Să rezerv o sală de operaţie ?
Da, dar nu va ajunge până acolo cu atât sânge în burtă.
Trebuie să facem o laparotomie de urgenţă.
- Acum şi aici ? - Wilson, ne trebuie tifon, comprese,
orice avem ca să tamponăm abdomenul.
Eşti sigur că vrei să faci asta ?
Sunt sigur că n-avem încotro.
Gata.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 11 Episodul 6
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB Comentarii pe www.tvblog.ro
Wilson, ficatul e intact. Să vedem spaţiul retroperitoneal.
- E vena cavă inferioară. - Aplică presiune.
- Pregăteşte tubul de aspiraţie. - Fractura e curăţată.
- Mâine fac repararea ei. - Ştim ceva despre ea ?
N-are geantă, nici acte. Ştim că lucra la Office Hub,
dar numărul pentru contactul de urgenţă e al ei.
Ba mai ştim ceva. E veterană.
Are un tatuaj cu operaţiunea de eliberare a Irakului, din 2011-2012.
Am examinat mulţi veterani în ultimul timp.
Bravo, Torres ! Rana e pregătită. Fir de 4-0.
- Nu trebuia să i se întâmple ei. - Nu trebuia să se întâmple nimănui.
Aspiră, te rog.
Bună, mamă !
Uită-te la tine !
- Cum a fost călătoria ? - Nu la fel de plăcută ca drumul încoace.
Şoferul meu are ochi superbi !
- Mamă ! - Vă mulţumesc !
Era să uit.
Uite ce am găsit la magazinul de cadouri din aeroport.
Imagini cu animale de la grădina din Seattle !
Vor arăta nemaipomenit pe peretele camerei copilului
şi se potrivesc cu orice culoare vreţi să zugrăviţi.
Presupun că e o culoare unisex.
N-am avut timp să ne gândim la culori.
Munciţi atât de mult ! Tot timpul sunteţi ocupaţi !
Că tot veni vorba... La Urgenţe e o nebunie.
Trebuie să mă întorc acolo,
dar promit că ajung acasă la cină.
La cină ?
Ce e, mamă ?
Credeam că-ţi iei liber după-amiază.
Alegem culoarea pentru camera copilului şi facem lista cu cadourile.
- Dna Frye m-a întrebat... - Mamă, ştii cu ce mă ocup.
Cum de-ai crezut că pot să-mi iau liber o după-amiază ?
Eu am o zi foarte liberă,
aşa că pot să fac toate astea.
Nu trebuie să faci asta, Jackson.
- Nu e nicio problemă. - O să fie distractiv !
Aşa e. Ne ocupăm noi de asta.
Nu vreau să par nesimţit, dar am clienţi în tot oraşul,
apoi trebuie să-mi iau fata şi s-o duc la volei.
- Apoi am încă doi clienţi. - Credeţi-mă că vă înţeleg.
Dacă aţi şti câte am de făcut, v-ar durea capul.
Trimiteţi-mă acasă şi ne vedem amândoi de treburi.
- Uitaţi-vă la mine, sunt sănătos tun. - Analizele arată contrariul.
Colesterolul e 300, la trigliceride e şi mai rău,
tensiunea e prea mare şi glicemia e aproape cât a unui diabetic.
Pe cine o să credeţi ? Pe mine sau ştiinţa ?
Aveţi faţă de om cinstit, dar eu şi ştiinţa suntem prieteni vechi.
Tomografia nu arată probleme abdominale,
dar vrem să mai facem nişte analize.
Trebuie să facem analiza cu bariu.
Când vom avea rezultatul, poate facem o esofagoduodenoscopie.
Am putea să sărim peste etape, s-o luăm pe scurtătură ?
Dr Bailey încearcă să evite introducerea unui tub în gât...
- Sau în partea de jos... - Exact !
Vă mulţumesc pentru grijă, dar, dacă ies mai repede de aici,
dr Bailey, băgaţi-mi un tub oriunde vreţi.
S-a făcut !
El e Waldo Pfeiffer, vârsta: 23 de săptămâni intrauterin.
Pe lângă un prenume destul de urât,
Waldo mai are şi o MCAC.
Spune-mi ce înseamnă.
Malformaţie chistică adenomatoidă congenitală.
Formaţiunea îi apasă inima şi plămânii.
Tratamentul cu steroizi n-a avut niciun efect.
Acum face edem. Pentru asta s-a inventat chirurgia fetală.
Întâi vom opera mama, apoi vom inciza uterul,
vom scoate formaţiunea şi îl vom pune unde l-am găsit.
Să sperăm că ajunge la termen.
Ai o consultaţie în 20 de minute.
Fă-o repede, te întorci şi discutăm procedura pas cu pas.
- Perfect ! Mulţumesc ! - Nu-mi mulţumi.
Am hotărât că e necesar
când ţi-a luat două luni să faci o valvuloplastie in utero.
- Eşti pregătită pentru asta ? - Da. Da, categoric !
E un hematom subdural cronic. Ar trebui să se resoarbă.
Minunat ! Mulţumesc !
Soţia ta m-a invitat la cină la voi acasă.
Perfect !
Am fost atât de uimită de invitaţie, încât am uitat să întreb ce să aduc.
- Doar pe tine. Mănânci de toate ? - Da, de toate.
Foarte bine ! Ce zici de friptură la cuptor ?
Excelent !
Scuzaţi-mă.
Shepherd, am nevoie de un consult.
- Mă întorc mai târziu. - Eu plec. Mulţumesc, dr Shepherd !
Richard, ce faci mâine seară ?
Ai putea să fii în locul lui dacă mai mănânci aşa.
Dacă-ţi luăm sânge în momentul ăsta...
Aş putea să spun acelaşi lucru despre tine,
dar nu vreau să schimb nimic la tine, aşa că nu spun.
Nici eu nu vreau să schimb nimic la tine.
Îmi placi viu, nu mort, cu capu-n toaletă, după ce-ai făcut infarct
încercând să înghiţi o ceapă crocantă.
- Doamne, Miranda ! De ce... - Ce naiba ?
Ce e asta ?
Nu e o ceapă crocantă, ar fi prea mult.
Nu. E o tumoare.
Şi e foarte mare.
Scuze.
Consultaţia a mers bine, dar mama era neliniştită
şi a trebuit să mai stau puţin.
Malformaţia congenitală... Sunt gata când sunteţi dv.
A intervenit o schimbare. Am o problemă personală.
Mă duc acasă. Aici sunt materialele despre procedură.
Asimilează-le. Am scris notiţe pe margini fiindcă abordarea mea e mai bună
decât mizeria care e aici. Şi trebuie să te ocupi de pacienţii mei.
- Staţi puţin ! S-a întâmplat ceva ? - Ţi-am spus că e personal !
- Ai acolo tot ce-ţi trebuie. Citeşte-le. - Şi dacă am întrebări ?
Găseşti răspunsurile tot acolo. Ne vedem mâine.
Ţi-am spus să mergi mai mult pe jos, să mănânci mai multă salată.
- Nu atâtea sandviciuri cu carne. - Îmi spui, iubito, tot timpul.
Şi de fiecare dată... Bună ziua !
- Nu păreţi să aveţi veşti bune. - Jeremy...
Mă tem că aveţi o tumoare.
E un adenocarcinom în stadiu incipient.
- Dumnezeule ! - Am cancer ?
Dar am venit pentru arsuri la stomac !
Şi asta aţi avut,
dar sandviciurile şi mâncarea prăjită
au provocat un reflux acid intens şi, cu timpul,
refluxul v-a transformat esofagul în mediul perfect pentru cancer.
- Îmi pare rău. - Ce e de făcut ?
Rămâneţi peste noapte pentru investigaţii preoperatorii.
Apoi scoatem esofagul şi îl înlocuim cu o bucată de colon.
- Şi cancerul o să dispară ? - Aşa sperăm.
Da, o să dispară ! Totul va fi bine.
Du-te şi ia-o pe Erin.
Spune-i care e situaţia, dar să n-o sperii, da ?
- O să fie bine. - Bine.
O să fie bine.
Jackson ?
Aici, dr Mami !
Bună !
Aţi fost... ocupaţi.
Voiam să deschidem o listă de cadouri,
dar am văzut caruselul acesta adorabil,
şi pe urmă m-am trezit că umplusem căruciorul de cumpărături.
Da, chiar am avut o zi bună.
N-ai de ce să te miri ! Sunt chiar amuzantă.
Pe ăsta nu l-aţi luat de la magazin.
Patru generaţii de bebeluşi din familia Kepner
au dormit în vechitura asta.
Dar cum l-ai...
N-aveai cum să-l aduci în bagajul de mână.
Costă o avere să-l trimiţi cu poşta.
Surorile tale au spus să-l trimit oricum,
dar voiam să fiu aici să-ţi văd reacţia când o să-l primeşti,
aşa că săptămâna trecută l-am sunat pe Jackson.
L-ai sunat pe Jackson ?
Ştiu şi eu să dau un telefon, domniţă.
Sunt moartă de foame.
De ce aţi stat după mine şi n-aţi mâncat ?
Doar v-am sunat, v-am spus că întârzii.
Probabil că am pierdut noţiunea timpului.
Nu-i mare lucru. Fug acum la bucătărie să pregătesc ceva.
N-am trecut pe la magazin, credeam că o să mâncăm în oraş.
Sigur pot să încropesc ceva.
Nu, mamă, încetează !
Nu am nevoie să pregăteşti ceva de mâncare
şi nu am nevoie să vii încoace
şi să-mi aranjezi camera copilului de la A la Z.
Nu am nevoie... Nu vreau să mă ajuţi !
- Înţelegi ? - April.
Nu e drept.
L-ai invitat la cină pe Richard ?
Şi aşa era o idee proastă.
Încerci să o strici şi mai rău ?
Nu vrea să-l cunoască.
Şi el a spus la fel.
Atunci de ce încerci să forţezi nota ?
Pentru că e prietenul meu. E prietenul nostru.
Face parte din familie şi el e unul din motivele
pentru care nu ai vrut să pleci din Seattle
de la bun început, ţi-aduci aminte ? Ai aici familie, rădăcini.
Îţi baţi joc de mine ?
Ce mai e ?
Trebuie să iau cina cu sora de care n-am ştiut până acum
şi cu tatăl ei biologic pe care îl urăşte
pentru că tu ai dat cu piciorul ocaziei de a lucra pentru Obama ?
Asta vrei să spui ?
Sigur că da, pentru că asta o să-mi spui până o să mor !
Pauză.
Nu, m-am săturat până peste cap de atitudinea ta pasiv-agresivă...
Pauză. Îmi pare rău.
Nu trebuia să spun asta.
Încercam să fiu de ajutor.
Încerc să te ajut pe tine şi pe ei.
Eu vin dintr-o familie numeroasă.
E balamuc, e varză, dar e bine,
şi asta îmi doresc şi pentru tine.
Vreau să ai şi tu parte de aşa ceva.
E sora ta, iar el e ca şi tatăl tău.
Şi Zola are nevoie de mai mulţi negri în familie
pentru că nu mai ştiu cum să-i împletesc părul
şi Bailey nu vrea să-mi mai arate.
Bine.
Dacă vrei să vină şi Richard la cină,
sun-o pe Pierce şi vezi dacă e de acord cu asta.
- Eu ? - Tu vrei să vină şi Richard la cină.
Eşti pe cale să câştigi. Descurcă-te cu asta.
Nu întinde coarda.
Bine, dar n-ar trebui să o suni tu...
Descurcă-te cu asta.
Credeam că ţi-am spus clar.
Nu am nevoie să vii să mă verifici.
Nu te mai lua şi tu de mine.
S-a internat o pacientă de-a lui Herman,
şi trebuie să învăţ paşii operaţiei de malformaţie chistică
adenomatoidă congenitală fetală dintr-un articol.
Nici măcar...
din nişte mâzgăleli făcute pe marginea articolului.
Cred că vrea să-şi bată joc de mine.
Sau să mă facă să dau greş sau poate să mă omoare.
Ştii ceva ?
Nimeni nu te-a obligat să faci asta, iar acum pui bot
pentru că ai dat de greu şi că profesoara e rea cu tine ?
Taci şi înghite.
Bună !
- Melissa, e în regulă. - Ce e... ce...
Eşti la spital.
- Ai avut... - Unde e...
Ai fost rănită destul de grav, dar eşti bine.
Unde mi-e maşina ? Mi-au...
- E... - Mi-au găsit maşina ?
- E în regulă. - Mi-au găsit maşina ?
Încearcă să dormi.
Bine ?
Dr Bailey !
Dr Pierce !
Nu ştiam că alergi !
Cum să nu ? De obicei pedalez la bicicleta medicinală.
Sunt la un curs de pedalat.
M-am gândit să fac o schimbare şi să ies un pic la aer.
E o dimineaţă superbă, nu-i aşa ?
Voiam să mai fac doar încă vreo 5 km,
dar pot să fac mai mult dacă vrei să alergăm împreună.
Nu, mulţumesc.
Îmi pare rău. Tocmai am început o carte audio.
- Recomandată de Oprah. - Înţeleg perfect.
- Să-mi spui cum e. - Bine.
Eşti ultimul om de pe pământ care are dreptul să mă certe
- că încerc să scap de mama. - Nu-i adevărat.
Mama mea este de coşmar,
iar a ta este cel mai drăguţ om de pe pământ.
Nu, ce s-a întâmplat aseară nu a fost deloc drăguţ.
- A fost urât din partea ei. - Cred că exagerezi.
Da, pentru că ea a hotărât că aveam nevoie de ajutorul ei.
Eu chiar aveam nevoie de ajutor.
Eu i-am cerut ajutorul, bine ?
Habar n-am ce trebuie să fac.
Am petrecut patru ore în magazinul acela pentru copii
şi sunt distrus.
Ai idee cât de multe nu ştiu despre ce înseamnă să ai un copil ?
Enorm de multe.
Iar ea le ştie pe toate şi tu la fel,
şi vouă vă e uşor.
Familia mea nu e aşa.
Eu n-am avut bunici care să se înghesuie
să mă iubească,
dar, din fericire pentru noi, copilul nostru o să aibă.
Asta dacă nu o s-o alungi tu.
- Bună ! - Bună !
Sala nr. 3 e pregătită pentru operaţia de tibie a Melissei,
iar poliţiştii mai au puţin şi termină cu declaraţia.
Bine, vă mulţumim, doamnă.
Melissa, te simţi bine ?
Au găsit-o.
Mi-au găsit maşina făcută bucăţi
la un atelier de dezmembrări din Bellevue
şi s-a dus.
Nu-i nimic. Nu e de neînlocuit.
Slavă Domnului că ai scăpat cu viaţă.
La naiba !
Dacă n-aş fi adormit...
Ce s-a întâmplat ? Îţi aminteşti ?
Dormeam când au spart geamul şi m-au scos din maşină...
Am încercat să mă ţin bine, dar am rămas agăţată de uşă,
şi m-au târât aşa o bucată de drum,
pe urmă m-au lovit cu mâinile şi cu picioarele...
Şi pe urmă n-am putut să mă mai ţin.
De ce nu i-ai lăsat să o ia ?
Tot ce aveam era în maşina aia.
Totul.
Când s-a trezit, mai întâi a întrebat de maşină.
A spus că dormea în ea când a fost atacată.
Eu cred că asta era tot ce avea.
Vrei să spui că e o vagabondă ?
Eu cred că locuieşte în maşină, deci da.
Parcă ai spus că are un loc de muncă.
Poţi să ai un loc de muncă dar să nu ai casă.
Asta nu face decât să înrăutăţească lucrurile.
Nu ştiţi cum e să faci liceul şi să locuieşti în maşină.
Trebuie să minţi tot timpul, nu poţi să inviţi pe nimeni la tine,
trebuie să inventezi scuze, să explici de ce nu ai baie.
Nici măcar nu poţi să spui cuiva
pentru că după aceea o să se uite la tine de parcă ai fi ciudat şi jalnic.
Caută-mă când se trezeşte.
Bine.
Ai locuit în maşină cât ai făcut liceul ?
Despre privirea asta vorbeam.
Mănuşi.
Karev ?
Dr Karev şi-a exprimat interesul
pentru operaţia noastră de malformaţie chistică adenomatoidă congenitală.
Da, e ceva uimitor,
dar n-aş vrea să vă încurc.
Ne bucurăm să vă avem alături.
Sper că ai învăţat bine, Robbins.
Să ştii că n-am prea dormit azi-noapte.
Răbdarea mea va fi limitată.
Vine şi Richard Webber ?
Nu, e...
Nu pot să cred că face asta.
Nu, nu e vina lui.
Eu l-am invitat.
Nu pot să vin. Îmi pare rău.
Ai venit aici ca să afli mai multe despre Ellis.
De ce nu vrei să vorbeşti cu cineva care chiar a cunoscut-o ?
Cu Richard.
Vino să iei cina cu mine şi cu Meredith.
Mai puţină presiune... Cu paşi mici.
Lasă-mă să mă mai gândesc.
Bine.
Vreţi să vorbim despre cum o să plătesc spitalizarea ?
Nu.
Voiam doar să ştim...
Aveam o asigurare,
dar toate actele mele erau...
În maşină ?
Vreau să spun că o să mă descurc eu cumva.
Melissa, locuieşti în maşină ?
- Wilson. - Nu ştiu cum altcumva să întreb.
Nu vrem să ne băgăm în viaţa ta.
- Vrem doar... - Eu...
Trebuia să fie ceva temporar.
Când am plecat din armată,
trebuia să am o altă slujbă, dar n-am mai primit-o.
M-am despărţit de logodnic şi...
apartamentul i-a rămas lui.
Nu am găsit de lucru decât la Office Hub,
şi n-am un salariu grozav, şi nu mi-am permis să plătesc chirie,
aşa că, da, mă descurc cum pot.
Dar acum am rămas fără maşină, fără bani,
fără haine, fără economii,
pentru că la bancă îţi cer o adresă.
Aşa că da.
Da.
Am pierdut tot ce aveam,
şi dacă nu pot să mă întorc la lucru,
o să-mi pierd şi serviciul.
Melissa, există programe speciale pentru întrajutorarea
veteranilor fără adăpost.
Dar nu sunt o vagabondă. E doar ceva temporar.
O să-ţi facă rost de o casă cu un acoperiş deasupra capului,
şi pe urmă toate o să fie mult mai simple.
Asta nu e pentru mine.
Ai fost în Irak.
Reparam calculatoare într-un birou din zona verde.
Sunt oameni care au fost răniţi în luptă,
care au fost făcuţi bucăţi, care au fost arşi pe faţă,
ba am întâlnit oameni care stau pe străzi de la războiul din Vietnam.
Eu am fost atacată în maşină.
În Seattle.
Scuzaţi-mă.
Aveţi pe cineva în vizită.
O, Doamne !
Puteţi să plecaţi, vă rog ?
Şi lor să nu le spuneţi nimic ?
- Melissa... - O să găsesc eu o soluţie.
Aşa fac mereu.
Plecaţi, vă rog.
Urmează să facem cunoştinţă cu Waldo.
Să facem linişte ca să nu-l trezim.
Robbins, care e pasul următor ?
O injecţie cu 20 cc pe kg de soluţie salină în vena ombilicală.
Deci chiar mi-ai citit notiţele.
O să-i fac eu injecţia.
Poţi să-i scoţi mânuţa lui Waldo ca să-l conectăm la aparat.
Bine.
E uimitor.
Aşa este.
Acum eşti pregătită să expui pieptul şi să faci incizia.
- Bisturiu. - Fiecare pas e foarte important.
Spune-mi ce urmează să faci.
O să fac o toracotomie postero-laterală
şi o să scot încet tumoarea.
Încet şi controlat.
- Poftim ? - În notiţele mele scria
că tumoarea trebuie scoasă încet şi controlat.
Mi-ai citit notiţele sau nu ?
Le-am citit. Am citit şi că trebuie să fiu pregătită pentru bradicardie.
Dă-i drumul.
Iată tumoarea.
Iată şi bradicardia.
Cum rezolvăm asta ?
Atropină şi epinefrină intramuscular în deltoid.
Şi de ce e important asta ? De ce această abordare ?
Pentru că dacă tumoarea începe să iasă,
micuţul riscă să facă stop cardiac.
Nu asta scria în notiţele mele.
Nu cu cuvintele acestea, dar...
Vreau cuvintele mele. Exact cuvintele mele.
Tu îmi spui ideea principală.
Nu mă interesează interpretarea pe care o dai tu notiţelor mele.
Vreau să ştiu că exact acele cuvinte pe care le-am scris acolo
sunt acum întipărite în creierul tău.
Despre asta e vorba.
Despre asta e vorba în programul acesta de specializare.
Dacă eşti interesată doar să extragi ideea principală a...
Gata, a înţeles ideea.
Dr Karev...
Abia acum ajungem la partea interesantă.
Nu cred că vrei să pleci acum.
În notiţele mele scria că înainte să vin eu cu metoda asta,
această operaţie se solda în 50% din cazuri
cu stop cardiac fetal.
E ciudat, nu ?
Să atingi un bebeluş înainte să se nască ?
Ştii ce e ăsta ?
E un privilegiu.
Un mare privilegiu.
- Bine. - Ce ai păţit ?
Nimic.
Ai căzut ?
Nu !
N-am nimic.
Nu-i adevărat.
Şchiopătezi.
Şchiopătezi ? Sper că n-ai exagerat azi dimineaţă.
Cu ce să exagereze ?
Cu alergatul.
Alergat ?
Da, alergat.
Nu ţi-a spus ? Ne-am întâlnit în parc.
Ne apucăm odată să-i scoatem tumoarea sau stăm să pălăvrăgim ?
Meredith.
Ai vorbit cu Derek despre faptul că vin şi eu la cina asta ?
- Da. - Şi ce părere ai ?
Pentru că eu nu sunt 100% convins.
Nici eu.
- Cred că ar putea să pară... - Puţin forţat.
Puţin prea mult, prea devreme.
Mă gândeam să o anulez.
Dacă tu crezi că e mai bine aşa.
Cred că Derek o să înţeleagă.
Ce-i cu voi, oameni buni ?
Nu poţi să-i retragi cuiva invitaţia la cină,
nu după cât m-am zbătut ca să o conving măcar să se gândească să vină.
Nu anulăm nimic !
Trebuie să operez un anevrism.
Vă aştept pe amândoi diseară acolo.
Eu o să aduc desertul.
Mulţumesc. Ar fi drăguţ.
Edwards, preia-l tu. Vin şi eu într-o secundă.
Am înţeles.
Bărbat de 47 de ani. Era pasager într-o maşină.
Credeam că ai avionul azi după-amiază.
L-am amânat.
Îmi eşti datoare cu nişte scuze.
Şi nu plec până nu le primesc.
Eu trebuie să mă scuz ?
Ai fost nepoliticoasă, şi eu nu aşa te-am crescut.
Înţeleg că eşti foarte ocupată
şi înţeleg că lucrezi foarte mult, însă...
Mamă, nu-mi voi cere iertare
pentru că trăiesc viaţa pe care mi-o doresc, chiar dacă tu crezi...
April Kepner !
Ai ales să faci lucruri complet diferite de ce am ales eu
şi este înspăimântător.
Orice mamă care îşi vede copilul
făcând ceva ce ea însăşi nu a făcut...
Este înspăimântată.
Însă asta nu înseamnă că nu am fost mândră de tine
şi cu cât te văd mai des în această lume, cu slujba asta,
în această căsătorie...
Cu atât sunt mai mândră.
Nu am nici cea mai mică idee despre ceea ce faci,
însă ştiu multe despre bebeluşi
şi nu vreau să îţi răpesc nimic din asta.
Vreau doar să te ajut.
Şi asta pentru că sunt bunică.
Şi pentru că totodată sunt... mama ta.
Îmi pare rău.
Mulţumesc.
Atunci, pot să...
Pot să te sun dacă am întrebări ?
Ei bine...
Cred că da.
Dacă trebuie.
Mulţumesc că m-ai ajutat înăuntru.
Nu trebuie să-i permiţi să-ţi vorbească aşa.
- Ştiu. - Atunci fă ceva în privinţa asta.
- Nu pot. - Păi trebuie.
Callie şi cu mine ne despărţim.
Şi sunt o grămadă de motive pentru asta,
însă cursul ăsta de specializare
e posibil să fi fost ultima picătură.
Mi-am dat căsnicia pentru munca asta
şi în momentul ăsta este tot ce am,
aşa că trebuie să iasă bine.
Am nevoie să iasă bine.
Bine.
Da fapt, nu. Nu e bine.
Am văzut ce s-a întâmplat acolo. I s-a pus pata pe tine.
Ori caută ceva să te dea afară,
ori să te frece până îţi piere cheful să îi mai faci pe plac.
În ambele situaţii probabil că o să te dea afară.
Ce ai de pierdut ?
- Melissa ? - Da ?
- Ţi-am adus astea. - V-am spus...
Ce grad aveai când ai ieşit ?
- Caporal. - Eu eram maior,
aşa că o să mă asculţi, dacă nu pentru altceva
măcar pentru că am grad mai mare ca tine.
Însă mai mult pentru că avem acest lucru în comun.
Am fost şi eu pe front, ca şi tine.
Am fost de două ori pe post de chirurg
cu o echipă de chirurgi într-un avanpost.
Am făcut tot ce mi-a stat în putere.
Şi tu la fel.
Am peticit câţiva tipi.
Nu ştiu să refac un hard disc...
- Reformatez. - Ce ?
Reformatezi un hard disc.
Ai oferit ce aveai de oferit.
Ţi-ai făcut datoria.
Şi meriţi tot ajutorul şi recunoştinţa
care îţi sunt oferite.
Dar dacă crezi că să accepţi acest ajutor
înseamnă să îl iei de la altcineva, ei bine, te înşeli.
Dar sunt atât de mulţi.
Dacă vrei să fii sigură că băieţii ăia sunt ajutaţi,
am prieteni la asociaţia de veterani. Te poţi oferi voluntară.
Şi poţi să faci foarte multe,
Dar, pentru început, trebuie să stai pe propriile tale picioare.
Aşa îi ajuţi.
Aşa îţi faci datoria.
Ai înţeles ?
Da, domnule.
Încep incizia la gât.
Câţi ani a zis tipul ăsta că are ?
42.
Are esofagul unuia de 80 de ani.
Ai fost la alergat ?
Da, am alergat...
700 de metri şi acum de-abia mai pot să merg
şi asta în sine e suficient de jenant
fără să mai fie nevoie să o spui şi tu de parcă m-aş fi dus pe Lună !
Nu ar trebui să vă îţi ruşine.
Sper să nu te laşi.
Chestia e că oricând te-ai apuca de aşa ceva,
tot o să fie greu.
Trebuie doar să începi.
Şi să începi cu paşi mici.
Asta e o glumă ?
Tensiunea arterială în scădere.
- Ce naiba... - E un bloc atrioventricular de gradul III.
Are nevoie de un stimulator. Dr Bailey, puteţi să...
Nu, eu mă ocup de colon.
Staţi aşa !
Aduceţi defibrilatorul pentru stimulare temporară.
- Prea târziu intră în colaps. - La naiba... fibrilaţie ventriculară !
Dr Warren, ia defibrilatorul şi încarcă la 150.
La o parte !
Reîncepeţi resuscitarea.
O epinefrină şi o atropină !
Opriţi compresiile !
Nu, încă nu e prea târziu.
Nu se poate !
Încă odată !
La o parte !
Nu. Nu.
Am făcut tot ce se putea.
Încă odată.
La o parte.
Jeremy a murit în timpul operaţiei.
Îmi pare foarte rău.
Dar venise pentru arsuri la stomac.
Doar arsuri la stomac.
Cum e posibil aşa ceva ?
Cum s-a întâmplat asta ?
Nu ! Nu, nu, nu !
Termini repede ?
Hai să mergem acasă.
Adică la tine acasă.
Poftim ?
Păi, e casa ta.
Eu doar dau pe acolo, nu ?
La o adică, nu mi-ai spus până acum să mă mut la tine.
Tu nu te-ai plâns, dar...
Am făcut ceva ?
Pentru că simt că sunt în bucluc.
Nu, eu sunt în bucluc
pentru că atunci când se va schimba ceva eu n-o să mai am un loc al meu.
Doamne...
Odată eram aşa de precaută.
Stai aşa...
Ce se schimbă ?
Credeam că ne înţelegem bine.
Da, dar totul se schimbă, Alex.
Întotdeauna e aşa.
Nu poţi să te ataşezi prea mult de ceea ce nu vrei să pierzi.
Acum, simt că am...
Un pat şi o casă.
Şi este atât de bine.
Dar patul meu nu e al meu. Este patul tău.
Şi mi-e groază că nu vreau să-l pierd.
Uită-te la mine.
Mă ai pe mine.
Îi jur lui Dumnezeu.
Nu plec nicăieri, decât cu tine acasă.
Haide.
Hai să mergem acasă.
Ai scos friptura din cuptor ?
Am închis cuptorul
pentru că nu vreau să se răcească chestia aia.
O s-o scot.
- Serios ? - Nu eşti bucătăreasă.
- Şi tu eşti ? - Mă pricep mai bine ca tine.
De ce ai spune asta ?
Pentru că ai numit o friptură chestia aia".
Dar nu e adevărat.
Nu te pricepi mai bine ca mine.
Ai mai gătit ceva vreodată ?
Ia hai să luăm o pauză.
Ei bine ?
Ei bine ce ?
Ai zis să luăm o pauză.
Trebuie să spui ceva când ceri o pauză.
Aşa merge treaba. Nu e ca şi cum ai închide microfonul.
- Ba exact aşa e acum. - Dar nu aşa merge treaba.
Am nevoie de o pauză !
Am nevoie de o pauză... cu tine, cu cearta asta,
cu friptura, pentru că masa nu e pusă.
Lumânările nu sunt aprinse.
Invitaţii o să sosească în 30 de minute.
Mai trebuie să fac şi un duş. Am nevoie de o pauză !
Nu te uita la mine aşa.
Şi eu trebuie să fac un duş.
Cum e cartea despre bebeluşi ?
E cel mai înfricoşător lucru pe care l-am citit vreodată.
Am fost nesuferită astăzi.
Da, ai fost.
Asta e partea în care tu trebuia să zici,
Nu, nu tu ai fost nesuferită. Eu am fost cel nesuferit."
Da, dar nu eu am fost aşa, ci tu.
Ridică-te. Vreau să stau jos.
Bine.
Nu ?
Tu l-ai făcut ?
De două ori.
Clar era ceva în neregulă cu instrucţiunile.
Este perfect.
Ai făcut o treabă bună.
O să fii un tată minunat.
Mulţumesc.
O să mor. O să pic lată.
Ţi-am mai zis
să nu citeşti poveşti de groază înainte de culcare.
Nu vreau să fiu luat la pumni în miezul nopţii
pentru că tu ai coşmaruri.
Mi-am făcut analizele ieri
după ce i-am găsit tumoarea domnului Weaver.
Poftim, colesterolul LDL... 178.
HDL... 26.
Trigliceridele... 320.
Glucoza... 152.
Asta ar explica problemele de alergare.
Sunt atât de ipocrită.
Le spun tuturor cât de important este
să mănânci sănătos şi să faci mişcare.
Doar că o spun atât de des, că nu o mai aud şi eu.
Nu eşti cu un picior în groapă.
Cifrele astea nu sunt prea grozave, dar...
Nu, trebuie să fac câteva schimbări.
Începând de acum.
Nu chiar acum.
Dacă ieşi chiar acum la alergat,
nu cred că o să mai fii în stare să mergi vreodată.
Parcă spusesem că nu îmi doresc să fiu luat la pumni, nu ?
Da, dar e un exerciţiu bun.
Doar nu te doare. Te-a durut ?
ABC-ul traumatologiei este util
pentru a ţine un pacient în viaţă.
Dar acesta e doar primul pas.
Bună !
Tocmai am sunat la uşă.
Nu a răspuns nimeni.
Au spus la 8, nu ?
Aşa au zis, da.
Masa e pusă.
Aşa e.
E ciudat.
Odată ce căile respiratorii, respiraţia şi circulaţia pacientului
sunt verificate şi eliberate,
de-abia atunci începe munca... munca neplăcută.
Am adus vin.
Am fost alcoolic.
Cred că a fost o greşeală. Eu o să plec.
Am dat-o în bară !
Am dat-o în bară.
Îmi pare rău.
Acum 31 de ani am avut un copil.
Şi nimeni nu mi-a zis.
Te cunosc de două luni.
Două luni.
Majoritatea părinţilor greşesc multe în acele prime luni
şi e în regulă pentru ca bebeluşii sunt prea mici
ca să observe sau să ţină minte.
Dar tu... te-am rănit şi ştiu asta.
Şi tot ce vreau să fac...
este să îmi răscumpăr greşeala.
Ai înţeles greşit.
Nu sunt supărată pe tine pentru că nu eşti un bun tată.
Nu eşti tatăl meu.
Eşti doar un bărbat care s-a culcat cu o femeie
şi graţie căruia eu m-am născut.
Tatăl meu este prezentul.
Tu eşti trecutul. Eşti istoria mea genetică.
Nu aveam nevoie să îmi fii un tată bun.
Aveam nevoie doar să fii cinstit cu mine...
De la început,
în loc să mă laşi să mă învârt pe aici săptămâni întregi
ca o proastă, fără să spui nimic, iar eu să am încredere în tine.
Nu ştiam ce să fac
şi o să regret mereu asta.
E imposibil de prevăzut cât o să dureze
să cureţi haosul acela...
Bine.
Noapte bună !
Odată ce ai început...
Scuze.
Cred că am uitat cât e ceasul.
Sper că nu ţi-a pierit pofta de mâncare.
Pentru că uneori nici nu ştii în ce te-ai băgat.
Pot să vă vorbesc ?
De fapt, eu voiam să vorbesc cu tine.
Dr Herman, nu glumeam când am spus că...
că îmi doresc această specializare,
iar operaţia de astăzi nu a făcut decât să-mi confirme acest lucru.
Închide uşa.
Dar indiferent cât de mult am nevoie de specializare şi cât de mult mi-o doresc,
voi refuza să mai las să treacă un an dacă veţi continua să vorbiţi cu mine
în felul acesta.
Nu o să avem un an împreună.
Bine.
Bine. Mulţumesc.
O să fiu moartă în şase luni.
Nu ştii prea bine cu ce te vei confrunta.
Am o tumoare pe creier.
Inoperabilă.
Am crezut că am mai mult timp,
dar tot creşte.
În curând, o să am primele simptome şi apoi voi muri.
Ştie cineva asta ?
Hunt ? Altcineva ?
Chirurgia fetală este un domeniu nou.
Mâna de oameni care o practică
practic o inventează pe măsură ce lucrează.
Lucrurile pe care le cunosc,
observaţiile pe care le fac când şi când, nu le are nimeni.
Nu sunt în niciun manual. Sunt doar în capul meu.
Aşa că pot să mă zbat să scriu articole şi să încerc să le public,
sau pot folosi timpul care mi-a rămas
încercând să te învăţ în şase luni ceea ce ar lua altfel un an.
Sau...
Poţi să îi spui lui Hunt şi consiliului
şi totul o să dispară pentru totdeauna.
Nu ştii ce secrete ascunde
corpul din faţa ta...
Nu ştiu cum să reacţionez la aşa ceva.
Ei bine, hotărăşte-te repede.
Nu mai avem timp de pierdut.
Şi dacă până la final,
va mai rămâne ceva care să poată fi salvat.
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro