NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Mitä biisiä he soittivat?
- Milloin? - Kun se kaikki alkoi.
"Kiss the Deviliä". Se on heidän isoimpia hittejään.
Sitä olimme odottaneet.
Aivan kuin -
he olisivat halunneet iskeä huippuhetkellä.
Olitko silloin lavan edessä?
- En. - Etkö?
- En. - Mutta sinähän sanoit olleesi edessä.
En juuri silloin. Kun se biisi alkoi, olin baaritiskillä.
On tärkeää, että kerrot tarkasti mitä tapahtui.
Hain pari olutta ja olin menossa takaisin Alexin luo.
Pujottelin tanssivien ihmisten seassa.
Paikka oli ihan villinä.
Sitten yhtäkkiä...
Teräviä poksahduksia, kuin papatteja.
Laulaja katsoi ylös ja lopetti laulamisen.
Tuli kuolemanhiljaista.
Sitten...
Sitten kuului lisää poksahduksia.
Kaikki menivät paniikkiin.
Ihmiset heittäytyivät lattialle, huusivat ja juoksivat.
- Pidetään tauko. - Heittäydyitkö sinä lattialle?
Kyllä. Olin melkein Alexin luona,
mutta menin matalaksi kuten muutkin.
Silloin tajusin, että Alex oli jo lattialla.
Suoraan edessäsikö?
- Makasiko hän kasvot alaspäin? - Kyllä.
Oliko hän jo kuollut?
- Mistä tiedät? Näitkö verta? - Komisario.
- Paljonkin? - Riittää.
Siellä oli pimeää. Miten hän näki Alexin?
Pimeää oli vain hetken. Valot tulivat nopeasti päälle.
Sitten kaikki oli ihan kamalaa.
Ymmärrämme, ettei tämä ole helppoa.
Kollegoidemme ystäviä oli Bataclanissa.
Hän antoi jo lausunnon terrorismintorjuntayksikölle.
Tiedän. Mutta meitä pyydettiin käymään se läpi vielä kerran.
Alexiin siis osui ensimmäisten laukausten aikana?
Näitkö iskun tekijöitä?
Tarkastikin?
Heitä oli kai kolme tai neljä.
Kolme tai neljä?
Kolme.
Heillä oli rynnäkkökiväärit, ja he kulkivat joukossamme,
nähdäkseen kuka liikkui vielä.
Kuulimme kännykän soivan ja sitten lisää laukauksia.
Aina kun he kuulivat kännykän soivan, he ampuivat ihmisiä kuin jäniksiä.
Jotta emme saisi apua.
- Esititkö kuollutta? - En voinut muutakaan.
Yksi heistä käveli minua kohti.
Hän pysähtyi ja seisoi aivan vieressäni.
Ja...
Pidin silmäni kiinni ja hän jatkoi matkaansa.
Näen painajaisia siitä.
Hän katsoo minua, sitten puhelimeni soi ja hän ampuu minut.
Sinä kuitenkin selvisit.
Jos hän olisi ampunut minut, olisin yhä Alexin kanssa.
Makasit lattialla. Mitä sitten tapahtui?
Sitten tuli hiljaista.
Alex makasi lattialla edessäni.
Ilma haisi oudolta.
Veren ja ruudin sekoitukselta.
Olin läpimärkä.
En ollut varma, oliko se olutta vai olinko kussut housuuni.
Pistät hänet käymään läpi helvetin.
- Tämä on normikäytäntö. - Tämä menee liian pitkälle.
Kerronko vielä pahempia yksityiskohtia?
Miten pääsit ulos sieltä?
Tulitussarjojen välissä kuului aina metallista kilinää.
Luulen, että he latasivat aseitaan.
Jotkut edessäni olleista nousivat ylös ja juoksivat hätäuloskäynnille.
Seurasin heitä vaistomaisesti. En edes tiedä, miten pääsin ulos.
- Jätit siis poikaystäväsi sinne? - Lopettakaa jo nuo vihjailut.
Jos kyse olisi vaimostani, en olisi voinut jättää häntä sinne.
Mitä uloskäyntiä käytit?
Lavan vieressä olevaa.
- Oikeallako? - Vasemmalla. Esiripun takana.
Se vie Passage Amelotille.
Emme voineet kääntyä.
Kaikki juoksivat niin kovaa kuin pystyivät.
Muistan, miten joku roikkui ikkunasta.
Edessäni juossut tyttö katsoi taakseen,
törmäsi tolppaan ja kaatui.
Autoitko häntä?
En.
Minä vain juoksin ihan hulluna.
En osannut tehdä muuta, paitsi ajatella Alexia.
Muistan nähneeni hänet ennen kuin ne tyypit tulivat sinne.
Hain tiskiltä olutta ja Alex odotti minua lavan luona.
Ja...
Hän nyökytti päätään musiikin tahdissa ja oli nauttivinaan siitä.
Mutta hän inhosi sitä bändiä.
Hän ei kuunnellut sellaista musiikkia. Hän oli kuvittaja.
Hän halusi julkaista sarjakuvaromaanin parhaan kaverinsa Léonardin kanssa.
Mutta kukaan ei nähnyt, miten taitava hän oli.
Vaadin häntä ostamaan meille ne konserttiliput.
Nyt olen vihainen itselleni,
koska jos hän ei olisi ollut niin kiltti, näin ei olisi käynyt.
Saitteko tarvitsemanne?
Oliko tämä tässä?
Rikosuhrien tukijärjestön jäsenet auttavat tutkinnassa.
Asiakkaani vastaa kysymyksiinne, mutta miksi?
- Saattehan te maksun. - Kyse ei ole rahasta.
Ja pääsen hädin tuskin omilleni.
Te vaikutatte järkevämmältä.
Lopetetaan jo.
Vai uskotteko hänen tehneen jotakin väärin?
Palataan siihen, kun olit salissa ja makasit lattialla Alexin vieressä.
Kauanko aikaa kului ammuskelun alkamisesta siihen, kun lähdit juoksemaan?
En tiedä, ehkä minuutti.
Yksi minuutti?
- Ehkä puolitoista. - Eikö kahta?
Voitko sanoa sen ääneen nauhalle?
- Alle kaksi minuuttia. - Kiitos.
- Mitä parvekkeella tapahtui? - Mitä?
Makasit lattialla ja näit hyökkääjät, joten näit varmasti parvekkeellekin.
En oikeastaan.
- Mitä siellä tapahtui? - Täysi paniikki, kuten alhaallakin.
Voitko tarkentaa?
- Mistä? - Siitä paniikista.
Ihmiset pakenivat kattoikkunan kautta. Etkö nähnyt?
Minkä ihmeen kattoikkunan? Ei siellä sellaista ole.
Ihmiset piileksivät ullakolla, jonne pääsee aitioista. Kaikkihan sen tietävät.
- Mikä sinun nimesi on? - Omar.
Voitko muistuttaa häntä, että olen sotauhri?
- Niin syyttäjä sanoi. - En ole unohtanut.
Haluaisin kuulla lisää ampujista.
Sanoit, että heitä oli kolme.
- Oliko heillä naamiot? - Ei.
- Olivatko he pitkiä tai lihavia? - Ihan tavallisia.
Tavallisia?
Niin, tavallisia. Sanonko vielä?
Muut silminnäkijät ovat puhuneet valtavan isoista hahmoista.
En muista enää.
Ampujat saattoivat näyttää isoilta pommivöidensä takia.
Tämä on naurettavaa. Mihin oikein pyritte?
- Joku teki valituksen asiakkaastanne. - Varokaa sanojanne.
- Vakavan. - Hän on kokenut kovia.
Mutta kun ei ole.
Hän ei nimittäin ollut Bataclanissa 13. marraskuuta.
Siksi kutsuimme hänet tänne. Tehdäksemme lopun valheista.
No niin.
Nyt päästiin asiaan.
Miten siellä sujuu?
Mahtavasti. Mitäpä luulit?
En tiedä, miksi tämä annettiin Audreylle, mutta tuurista ei voi puhua.
- Miksi kiusaamme sitä tyttöparkaa? - Se on Audreyn strategia, ei meidän.
Se menee liian pitkälle. Meillä on vain hänestä tehty valitus.
Olemme lirissä, jos tästä ei tule mitään.
Audrey on lirissä, emme me. Sehän tässä on parasta.
Häntä ketuttaa, kun ei saanut olla pomo.
No älä.
Jatkamme nauhoitusta. Kello on 14.28.
- Läsnä ovat samat ihmiset. - Asiakastani on kiusattu tarpeeksi.
- Saanko käyttää tablettiani? - Se ei ole tapana.
Saan vai en?
Silminnäkijät ottivat kuvia iskun jälkeen.
Ne löytyvät varmaan tiedoistannekin.
Tämä on Passage Amelotilta. Kuvat ovat epätarkkoja,
mutta saatte käsityksen millaista siellä oli.
Ja jos katsotte tarkkaan... tuossa.
Olin siellä. Ettekö näe sitä?
Ääneen, nauhalle.
Vahvistan, että olet kuvassa.
Saisitte pyytää anteeksi.
Entä Bataclan?
Todistaako kuva, että olit siellä?
- Tuo on Bataclanista. - Ei, Passage Amelotilta.
- Eli Bataclanin vierestä. Hän oli siellä! - Sen edessä, ei sisällä.
En ymmärrä, miksi teette tämän.
Paljonko minun pitää sietää? Löittekö vetoa?
Oletko kuvassa Bataclanin sisällä?
Olet vai et?
- En. - Et! Kiitos.
Miksi kuvissa näkyy, että Alex meni Bataclaniin yksin?
- Koska tulin sinne myöhemmin. - Eikö hän odottanut sinua?
Ei. Pyysin häntä varaamaan meille paikan lavan edestä.
Emme tee tätä kiusallamme. Joku väittää, että sinä valehtelet.
- Kuka? - Neiti...
Kertokaa! Tunnenko hänet?
Tämä on työtämme. Jotkut sanovat olleensa Bataclanissa saadakseen korvauksia.
Se suututti sinua ja tviittasit asiasta.
Me vain varmistamme asian.
Olisi ilo kuulla, että sinusta tehty valitus on aiheeton.
Haluamme vain selvittää totuuden. Tehdään se yhdessä.
- Nytkö sinä jo tulit? - Sinä se huomaat kaiken.
Aloin seota kotona. Oli pakko päästä pois, joten tässä ollaan.
Onpa sinulla jännittävä elämä.
Keksitkö mitään, mikä todistaisi sinun olleen siellä?
Voitteko todistaa, ettei hän ollut?
Olisi suureksi avuksi...
- Miksi hän on täällä? - Mitä muuta voin sanoa? Olin siellä.
Seuraan häntä Instagramissa. Hänellä on tuhansia seuraajia.
Hän on rikosuhrien tukiryhmän aktivisti.
- Hän oli Bataclanissakin. - Tai niin hän väittää.
Tiedätkö, kuinka paljon rahaa valtio varasi uhrien korvauksiin?
- En. - 300 miljoonaa. Sinäkin kai sait osan?
Sinä sait 28 000 euroa.
- Mitä teit rahalla? - Se ei kuulu tähän.
Minusta kuuluu.
Minäpä kerron jotakin.
Kun sain ne saamarin rahat, en edes tiennyt mitä tekisin niillä.
Minä vain ajattelin: "Miksi edes sain nämä rahat?
Koska poikaystäväni kuoli kaameasti?"
Rahat saatuani näin mielessäni verisen Alexin.
Etkö siis käyttänyt rahoja?
Vastaa.
Muista, että meillä on pääsy tileillesi.
Tuhlasin kaikki. Onko nyt hyvä?
Tuhlasin ne vaikka mihin.
Vaatteisiin, lomamatkoihin...
Lomailin Alexin äidin kanssa, unohtaakseni kaiken tämän paskan.
Mutta me vain tajusimme, ettei lähteminen auttanut mitään.
Olimme yhdessä, mutta yksinäisiä.
Sen jälkeen aloin nähdä asiat eri tavalla.
En halunnut unohtaa tapahtunutta, vaan halusin auttaa jotenkin.
Siksi minä bloggaan ja tviittaan.
Kerron elämästäni. Yritän koota sen palasia.
Olette varmasti lukeneet kirjoituksiani.
Miksi tekisin tämän kaiken, jos olisin keksinyt koko jutun?
- Onko se kaikki teistä feikkiä? - En osaa sanoa. Kerro sinä.
- Jos hän valehtelee, hän on tosi taitava. - Koska kaikkeen löytyy vastaus?
Koska tuollaisia tunteita ei voi feikata.
Vastaa kysymykseen. Kukaan ei muista nähneensä sinua konsertissa.
En minäkään muista sieltä ketään.
- Etkö? - En.
- Etkö ketään? - No Alexin.
Hänen lisäkseen.
Se oli konsertti, eikä illallinen. Menin katsomaan bändiä.
Oletko suurikin Eagles of Death Metalin fani?
- Olin ennen fani. - Olit?
Enää ei tule kuunneltua bändiä, jonka konsertissa poikaystäväni kuoli.
Ymmärrätte varmaan?
Alex ja minä olimme seurustelleet opiskeluajoista asti.
Ystävistämme olimme täydellinen pari. Se satu päättyi sinä iltana.
Asiakkaani on tehnyt yhteistyötä. Pidättäkää hänet tai antakaa meidän mennä.
Valehteleeko hän?
- Yksi hänen ystävistään käräytti hänet. - Eikö hän ollutkaan paikalla?
- Vitun törkeää! - Laetitia.
Kuvottavaa. Ystäviämme loukkaantui siellä.
Cécile Boissonia ammuttiin.
Nyt hän kökkii kotona, eikä vastaa edes puhelimeen.
- Rauhoitu. - Hän ei enää koskaan kävele!
Älä siinä puistele päätäsi. Olitko sinä siellä?
Missä olit? Opiskelemassa?
Pänttäsit nenä kirjassa poliisitutkintoon?
Mikä sinun on?
Mitä arvelet, Gérard? Missä hän oli perjantaina 13. päivä?
Tulee tänne ilman mitään kokemusta. Kuka tässä oikein on huijari?
Nyt riittää!
Laetitia, sinun ei pitäisi edes olla täällä.
Saatanan valehteleva ämmä!
Hitto vie!
Selvän teki, tämä oli tässä.
- Minä päätän sen. - Kolleganne päätti puolestanne.
Istukaa!
Oletko seonnut? Haluatko pilata koko jutun? Mitä sinä täällä teet?
Lomaa oli enää kolme päivää. Sinäkin olet unohtanut Cécilen.
Enkä ole.
- Hän kertoo pelkkiä valheita. - Ehkä, mutta minun pitää todistaa se.
Et voi vain tulla tänne huutelemaan sillä tavalla.
Minun pitäisi olla huoneessa. Ja sinun johtaa tätä.
Vaan kun en johda.
- Tarkistitteko puhelutiedot? - Joo.
Niistä nähdään missä hän oli.
Kännykkä ei ollut päällä, joten siitä ei ole apua.
- Se tukee hänen tarinaansa. - Miten niin?
Kännykkä suljetaan vain hyvästä syystä. Kuten konserttiin mennessä.
Suljetko sinä muka kännykkäsi rock-konsertissa?
- Entä luottokortti? - Hän maksoi lounaan, siinä kaikki.
Hän maksoi konsertissa ostamansa oluet Alexin kortilla.
Omar meni yläkertaan käymään läpi asioita.
Tytön tarinassa on joitakin ristiriitaisuuksia,
mutta ei meillä paljoa kyllä ole.
Kylmä kalja ja tupakka...
Luulin sinun lopettaneen vaimosi pyynnöstä. Eikö teillä ole sopimus?
Takaisin siitä, emme ole vielä lopettaneet!
Mistä nuo kaksi oikein puhuvat?
Me taidamme lähteä, niin voitte selvittää oman kriisinne.
Jos lähdet, annat vaikutelman salailusta.
- Minulla ei ole salattavaa. - Minulla on vain pari kysymystä enää.
Kuvittelenko, vai katosiko teränne?
No niin...
- Kännykkäsi ei ollut päällä keikan aikana. - Akku loppui.
- Kovin kätevää. - Ei ollut.
Kännykkä olisi voinut todistaa, että olin siellä.
Missä kolleganne on?
Harmi, pidin hänestä enemmän.
Heitätkö minut pois luokasta?
Ei tämä ole mikään koulu.
Voit jäädä tai mennä kotiin, mutta älä aiheuta enempää ongelmia.
Löysin jotakin.
Nauhalle: ylikonstaapeli Omar Matif palasi kello 14.52.
Olitte oikeassa, meillä oli ne kuvat tiedoissamme.
Ne on ottanut Alain Berbizier. Hänkin on rikosuhrien tukijärjestössä.
Asiassa on yksi ongelma. Tämä kuva on otettu kello 21.59.
19 minuuttia iskun alkamisen jälkeen.
Ei voi olla.
Hänen iPhonensa tallensi kuvan 21.59. Se lukee tiedoissa.
- Tiedoissa on virhe. - Ei ole.
Kyllä on. Kello ei aina toimi oikein.
- Niinkö? - Se ei ole luotettava.
Hänen puhelimensa on. Se oli oikeassa ajassa konsertin alussa.
En tajua.
Voitko selittää tämän?
Lähdit juoksemaan alle kaksi minuuttia ammuskelun jälkeen.
Puhuit itse puolestatoista minuutista.
Ehkä siinä meni kauemmin. Kaikki oli niin sekavaa.
17 minuuttia kauemmin?
Ehkä kuva on otettu, kun menin takaisin?
En oikeasti tiedä. Muistini reistailee.
Melkoinen temppu.
Terapeuttini sanoi, että muistikatkot ovat tavallisia.
Se on selviytymismekanismi.
Eikö olekin?
Selviytyjät eivät koskaan muista faktoja samalla tavalla.
Se johtuu traumasta.
Kerro sinä.
En tiedä tuosta.
Asianajaja ei enää usko häntä.
Voimmeko tarkentaa neiti Weberin käteen?
Savukkeita.
Niin. Ostin ne juuri ennen konserttia.
Olit juuri paennut verilöylystä, mutta onnistuit pelastamaan savukkeesi?
Mitä helvettiä?
Huijareiden takia nämä tutkimukset kestävät pitkään. Kaikki pitää tutkia.
Se on nöyryyttävää oikeille uhreille.
- Autan heitä järjestön kautta! - Kerro sitten totuus.
Heidän vuokseen.
Minä olin siellä!
Mutta tulin paikalle myöhässä.
Kännykkä oli sammunut, kun lähdin töistä. En tajunnut kuinka myöhä oli.
Kävin ostamassa Dumarak-savukkeita ja näin mitä kello on.
- Dumarak? - Noita kuvassa näkyviä.
Indonesialaisia. Niissä on neilikkaa.
Niitä Alex poltti.
Hän oli yrittänyt lopettaa monta kertaa,
joten minä ostin savukkeet ja säilytin niitä.
Hätäännyin nähtyäni kellonajan.
Konsertti oli jo alkanut. Juoksin ja otin taksin.
Olin vain vartin päässä.
Taksikuski kertoi iskuista, myös Stade de Francen pommeista.
Hän sanoi, että ilmassa oli jotakin.
Sitten hän sanoi jotain, jota en unohda.
"Pariisi jatkaa eloaan, vaikka sireenit soivat."
Hän jätti minut niin lähelle Bataclania kuin pystyi.
Hän ei halunnut ajaa liian lähelle.
Olivatko poliisit jo paikalla?
En tiedä. Siellä oli valtavasti ihmisiä. Kaikki olivat järkyttyneitä.
Saatoin ajatella vain Alexia.
Menin Boulevard Voltairelle -
ja siitä Passage Amelotille.
- Ja päädyit kuvaan. - Niin.
Olin huolissani Alexista. En aikonut valehdella...
Ajattelin vain häntä siellä sisällä.
Sinun piti olla konsertissa hänen kanssaan, mutta tulit myöhässä.
Siksi sinä valehtelit.
En päässyt enää sisälle.
Se oli ihan älytöntä.
Niinpä keksit tämän tarinan, ja pysyit siinä. Miksi?
Koska tunsin syyllisyyttä.
Monet selviytyjät tunsivat syyllisyyttä, mutta he eivät valehdelleet.
Saanko näyttää jotakin puhelimestani?
En edes muista, miten pääsin kotiin sinä iltana.
Muistan vain voineeni pahoin.
Kotona kuulin tämän viestin.
Kuuntelin sen varmaan sata kertaa ennen kuin vastasin.
Émilie, emme saa teihin kumpaankaan yhteyttä. Alex ei vastaa.
Näimme mitä tapahtui. Emme tiedä missä olette.
Alex sanoi, että menette konserttiin, mutta en muista mihin.
Soita minulle, jotta tiedän teidän olevan kunnossa.
Halusimme vain kertoa, että rakastamme teitä.
En voi uskoa, että tällaista tapahtuu.
Émilie, soita meille pian.
Oliko tuo Alexin äiti?
Mitä olisin voinut sanoa?
Että hänen poikansa kuoli yksin, odottaessaan minua?
Että pakotin hänet katsomaan bändiä, josta hän ei pitänyt?
Kun hän soitti taas, hän oli vahva ja kehotti minua olemaan urhea.
En halunnut tuottaa pettymystä.
En voinut kertoa totuutta.
Kerroin olleeni Alexin kanssa, mutta päässeeni tuurilla ulos.
Hän keskittyi täysin minuun, kuin olisin hänen tyttärensä.
Minä vedin omaa rooliani.
En voinut perua sitä.
En huomannut miten nopeasti juttu eteni.
Minun piti kertoa ystävilleni ja postata siitä someen.
Kun lähtee valheen tielle, se on kuljettava loppuun.
Joinakin päivinä uskoin itsekin olleeni siellä.
Mutta et ollut.
Asiakkaanne saa syytteet petoksesta ja väärästä valasta.
Mitä te teette?
Minulla on ehdotus.
Mitä te sanoittekaan? "Tehdään tämä yhdessä."
- Ei tämä niin mene. - Tehän johdatte tätä?
En.
Saanko sitten puhua tiiminne johtajalle?
Tuokaa hänet tänne.
Laetitia on käytävässä.
En tiennytkään, että sinä olet tiimin johtaja.
No nyt tiedät.
Opiskelimme lakia samaan aikaan.
Antakaa asiakkaani vetää vähän henkeä.
Tunnustus on epämääräinen ja tunteellinen. Ei sitä tarvitse raportoida.
Eikö hän ole kärsinyt tarpeeksi?
Hän syyllistyi petokseen. Syyttäjä nostaa syytteen.
Hän koki helvetin, Audrey.
Hän oli Bataclanin luona ja poikaystävä kuoli.
Minkä arvoista se on? 30 000? 15 000?
Antakaa hänen mennä. Minä voin tehdä saman.
Mitä tuo tarkoitti?
Puhun kollegastanne, ylikonstaapeli Serrasta,
joka ei saisi olla täällä.
Eikö hän ole sairaslomalla?
- Mistä tiedät? - Kuka kertoi?
Sen sijaan hän on täällä pelottelemassa asiakastani.
Näitte hänen takovan ikkunaa.
Hän haukkui asiakastani ja sitten minua käytävässä.
Se järkytti asiakastani ja rikkoi toimintatapoja.
Saan syytteen hylätyksi.
- Hän valehteli. - Ja on pahoillaan.
Koska jäi kiinni. Se ei ole sama asia.
Serran käytös ei muuta mitään.
Haluatko, että jyrään Serran? Eikö teillä ole tarpeeksi ongelmia?
Kaikki joutuisivat käymään tämän taas läpi.
Mitä mieltä olet, Olivier?
Tämä työ kuuluisi mielestäsi sinulle, joten mitä arvelet?
Suostu sopimukseen, niin kaikki voittavat.
Hän joutuu oikeuteen.
Jos haluat valittaa kollegastani, hyväksyn seuraukset.
Tulkaa.
Joudut syytteeseen.
Syyttäjä kuulustelee sinua, ja saatte kansiosi käyttöönne.
Menisit kotiin. Vaarannat meidät kaikki.
Mene kotiin, Laetitia.
Sairastun, jos syön näitä vielä.
Vaimo pakotti luopumaan sokerista.
- On sinunkin elämäsi jännittävää. - Todellakin.
Neiti?
Kysyitte kuulustelun aikana kuka teistä teki valituksen.
- Emmekä voineet kertoa. - Aivan.
Hänen nimensä on Meier. Alexin paras kaveri.
Alexin polttamia Dumarak-savukkeita on vaikea löytää.
Keskustassa vain yksi paikka myy niitä.
Olen polttanut koko ikäni. Se tupakkakauppa on Rue Belgrandilla.
Aivan herra Meierin asunnon vieressä.
Eikö hänellä ollut kännykkälaturia?
Miksi kerrotte tämän?
Sanoitte olleenne myöhässä, koska tulitte suoraan töistä.
Minä luulen, että olitte herra Meierin asunnolla.
Joten...
Mitä teitte siellä illalla kännykkä suljettuna?
Mikä sai teidät unohtamaan ajankulun -
ja konsertin?
Mitä sinä oikein vihjaat?
Luulen, että valehtelu alkoi jo paljon ennen iskuja.
Ja te kumpikin valehtelitte.
Kauanko sitä oli jatkunut?
Alex ei saanut kirjaansa julkaistua ja oli aina huonolla tuulella.
Tein sen vain kerran Léonardin kanssa.
Hän alkoi soitella minulle iskujen jälkeen.
Hän sanoi, että tapahtumat lähentäisivät meitä.
Ja ettei hän jättäisi minua rauhaan.
Päätin pistää välit poikki kerralla.
Ja siksi hän teki sinusta ilmoituksen.
Alex kuoli rakastaen minua, vaikka hänen olisi pitänyt vihata minua.
Voimmeko mennä takaisin?
Minne?
Kuulusteluhuoneeseen. Selitän kaiken.
- Ei se vaikuta syytteisiin. - Mutta olisi tärkeää minulle.
Haluan kaiken nauhalle Alexin ja hänen äitinsä vuoksi.
Kuulustelu jatkuu kello 15.25. Paikalla ovat komisario Hagen,
ylikonstaapeli Matif ja neiti Claire Bertin.
Sanokaa nimenne -
ja syy täällä oloonne.
Nimeni on Émilie Weber.
Olen täällä kertoakseni mitä oikeasti tapahtui 13. marraskuuta.
Tekstitys: Niko Kiiskinen