Tidligere...
Faren min hadde planer for meg. Jeg var en tingest i en boks.
Vitnet var i hodet mitt. Jeg så et sted som hette Titan.
Titan fører bare til død. Vennene dine er blindet av raseri.
Kun CIAs etterretningsrapport nevner et sted som kalles Titan.
Øst-Tyskland i 1961, og en doktor ved navn Kirschner.
- James Cole er overdrevent lojal. - Jeg ser at han bryr seg om deg.
Det er én primær vi ikke kjenner til.
I 1957 i New York skjer et paradoks så kraftig at det rakner opp tiden.
Vi brukte litt tid på å finne det.
Ingen i organisasjonen har vært her på over 50 år.
Jeg ante ikke at det var så viktig for historien vår.
For fremtiden vår.
Vitnet, Vitnet har talt.
Hva skjedde her?
Svik.
ÅR 2044
- Hva gjør vi her ute, Whitley? - Jones trenger mer informasjon.
Tror du at mer informasjon kan stoppe det der?
- Tausheten deres er øredøvende. - Ingen tvinger deg til å bli her.
Du kunne slå følge med resten av karene dine.
Hvor mange deserterte denne gangen?
Jeg ville spurt hva som får deg til å bli, men det vet vi vel.
Men vet hun det?
Få opp farten.
Slapp av! Det er bare en unge.
- Hei, kommer du fra leiren? - Alle er borte.
Ble foreldrene dine tatt av det der?
- Pokker! Vi må stikke! - Kom igjen, gutt.
- Hei! - Whitley!
Released on www.DanishBits.org
Mr. Whitleys team møtte på en ny temporalstorm.
Med denne farten vil anomaliene sluke dette anlegget-
-på bare fem dager, om vi har flaks.
- Hvilke muligheter har vi? - Vi må hindre det siste paradokset.
Primæren i 1957? Er du sikker på at det vil stoppe alt dette?
Paradoksene er som skuddsår i tiden.
Vi kan overleve det fra 1944, men det siste paradokset dreper oss.
Og alt vi vet om 1957 fikk vi vite av fienden.
Og vi har funnet enormt mye temporalt nedfall mellom 1956 og -58.
De høyeste verdiene sammenfaller med én hendelse:
En eksplosjon ved en fabrikk i New York 7. november 1957.
Hundrevis av mennesker ble drept.
Temporalsignaturen indikerer et massivt paradoks.
Vi har ett år på oppdraget. Vi drar tilbake og finner primæren-
- før Budbringerne kan lage et paradoks.
Om anlegget ødelegges om få dager, brytes lenkene våre, og alle her dør.
Men om dere lykkes og stopper paradokset, vil tiden endre seg...
- og reversere all ødeleggelsen. - Det kommer ikke til å virke.
Ingenting virker når hun leker Gud.
- Vi har noe bedre. - Hva er det?
Et CIA-dokument.
- Det meste er redigert. - Les det som ikke er det.
Dr. Albert Kirschner, krigsforbryter fanget i Berlin i 1961 av Mossad.
Mossad? Israelsk etterretning. De jaktet på eks-nazister i 1961.
Rapporten nevner stedet Titan og en mann som kalles Vitnet.
Vi drar tilbake til 1961 og finner Kirschner før Mossad.
Finner vi Titan, finner vi Vitnet, og da kutter vi av hodet på slangen.
- Det stopper ikke stormene der ute! - Redd verden ved å drepe ødeleggeren!
Vi kan dø i forsøket! Velger vi feil oppdrag, får vi ingen ny sjanse.
- Vi drar tilbake til 1957. - Jaså, skal du bestemme det?
Vi ligger alltid et skritt bak. La oss ta kampen til dem!
- Nå er det du som er uvøren. - Ja, men jeg har fortjent det.
Det har hun også.
Om jeg får bryte inn, så har kjernen nok kraft til begge reisene.
Men vi har ikke tid, dr. Adler!
Hør her, jeg trenger dere begge.
Jeg klarer det ikke alene. Ett siste oppdrag for å stoppe paradokset.
Så kommer vi tilbake, finner Vitnet og gir ham som fortjent.
- Det lover jeg. - Jones?
Dør du for sjansen på at vi kanskje kan stoppe det?
Om jeg måtte satse livet på et oppdrag, -
- ville jeg foretrekke at det handlet om håp, ikke hevn.
Blir dere med Mr. Cole eller ei?
Ja.
- Vi drar. - Bra.
Å beregne fragmentering for januar 1957 vil ta flere timer.
Du ga deg lett, Ramse.
Hva tror du, Adler?
- Når begynte du å bry deg om det? Du vet hva Vitnet gjorde mot oss.
Ikke snakk nedlatende til meg som om jeg var en idiot!
Jeg mistet også sønnen min. I pesten.
Jeg vet også hvordan det er å bli nektet gjengjeldelse. Hver dag.
Så hjelp meg. Hjelp meg å rette opp den feilen.
Beklager å måtte si det, men jeg bestemmer ikke oppdrag.
Jeg bare programmerer dem.
Hei, Cassie...
Jeg hørte at dere skal til 1957.
Jeg ville vel bare si farvel.
Det er noe jeg aldri har fortalt deg.
Jeg husker deg. Fra før. Da jeg var barn.
Dr. Cassandra Railly fra CDC.
Da pesten slo til, var du på TV døgnet rundt, og...
mange ensomme netter ble tilbrakt med å se på de grønne øynene dine.
Det hjalp deg å glemme at planeten gikk til helvete.
Så jeg ville bare si at jeg...
- du betyr mye... - Deacon! Stopp.
Det var bare én natt.
- Du kom til meg. - Fordi vi var fanget der ute.
Det var røvere overalt. Det var hull i respiratoren min.
Den delen av meg er borte for lengst. Det må den være.
- Bare sånn kan jeg klare dette. - Jeg skjønner.
Men det må jeg si: Endelig passer du inn på dette stedet.
Koordinatene er klare. Emerson Hotel, New York City.3. januar, 1957.
- Ett år, James. - Ett år.
- Jeg... - Slapp av. Vi fikser dette.
Iverksett fragmentering.
Vi trenger nye klær, folk ser rart på oss.
- Vil du ha en drink? - Hvorfor ikke?
Beklager det som skjedde.
Jeg vet at jeg tok styringen. Men takk for at dere ble med.
- Det går greit. - Selvsagt.
Jeg vet vi har hatt noen uoverensstemmelser, men...
å ha dere to her på slutten av det hele betyr mye for meg.
- Det skåler jeg for. - Skål, kompis.
Skål.
- Ja vel, er det en sånn fest? - Bånnski, Cole.
- God, ikke sant? - Ja.
Det slår sviskevinen vi drakk med West Seven.
Børst laget av svisker. Ikke sant? Det er liksom 180 svisker.
Hvordan gjorde du...
- Går det bra? - Nei.
I dag har Vest-Berlins folk den friheten.
USA har en base og sikkerhetssone på plass fra desember 1961.
Hvilket år er dette?
Det går bra.
- Hva gjorde dere med meg? - Beklager, Cole. Vi måtte.
ÅR 1961
Pokker!
COLUMBIA, 7. SEPT. 1944 TOMMY CRAWFORD
- Sentralen. Hvor vil du? - FBI, takk.
- Kontoret i New York. - Et øyeblikk.
Herregud, se på deg.
- Du ser ikke en dag eldre ut. - Jeg skulle gjerne ha sagt det samme.
Greit. Den kvinnen fra 1944,-
- den genetisk forbedrede Budbringeren...
Jeg hadde et spor for to år siden, men mistet henne i Europa.
Jeg tok det hardt. Kona stakk. Jeg har et barnebarn jeg ikke får se.
Det er sikkert best for henne.
En mann blir melankolsk av å vite at verdens ende er nær.
- Altså, vennene mine... - Ja.
Jeg sporet opp pass fra Idlewild, og to av dem virket falske.
De landet på Berlin Tempelhof for en time siden.
Kan du skaffe billett og pass? De både dopet og ranet meg.
Lugubre typer samler seg visst rundt deg som rumpehår i et avløp.
- Så fargerikt. - Hør her, Cole.
Disse såkalte vennene dine løper inn i en farlig situasjon.
Denne legen, eks-nazisten Kirschner har vært på flukt siden Nürnberg.
Mossad vil at han skal betale dyrt for krigsforbrytelsene sine.
De fant spor sist måned i Øst-Berlin.
Han skal egentlig stilles for retten i Israel.
- Det blir vrient med muren. - Hva mener du?
Øst-Tyskland bygger en mur tvers gjennom byen.
Får de ham ikke ut, dreper kanskje Mossad ham.
- Står vennene dine i mellom... - Vi må skynde oss.
Du, Cole. Jeg har kjent deg lenge nå.
Hva mener du? Vi møttes én gang i 1944.
Akkurat. Nei, poenget mitt er-
- at jeg er redd lojaliteten din kan være til skade for deg.
- Iblant må du kjøre ditt eget løp. - Du har kanskje rett.
Men nå er jeg blakk, og jeg kan ikke tysk. Hjelper du meg?
Wo ist die Toilette?
La oss få tak i disse drittsekkene.
Hold øynene åpne. Han kan være hvor som helst.
Her. Kan du våkne opp? Vi gjorde det vi gjorde.
Rapporten sier at Mossad griper Kirschner når showet er over.
Vi må få tak i ham før de gjør det. Her.
Unnskyld meg.
Dr. Voland.
Ser du? Det virket.
- De to er ikke et lykkelig par. - Mossad.
- Bli her. - Hva gjør du?
- Gir deg tid til å gripe Kirschner. - Ikke rart de kommer overens.
- Unnskyld, snakker dere engelsk? - Nein, es tut mir leid.
Beklager, jeg er bare så fryktelig forvirret.
Jeg snakker ikke tysk.
Fortsett å gå, drittsekk.
Er dette Staatsoper Unter den Linden ?
Flytt deg. Vi har ikke tid. Løp!
Legg vekk våpenet!
Ramse.
- Vi må gjøre noe, de dreper ham. - Hold kjeft!
Sett deg.
Ja.
Alt annet enn tysk. Jeg hater det.
Jeg kjenner ikke disse personene.
Du har begått en tabbe. Jeg heter dr. Steffen Voland.
Jeg jobber på en klinikk, jeg hjelper barn.
Hva med barna i Mauthausen? Auschwitz?
Vi vil ikke ha Kirschner. Ta ham. Vi vil bare spørre ham om noe.
Han vet om et sted som heter Titan og en mann som kalles Vitnet.
La oss snakke med ham, så kan dere gjøre hva dere vil.
Du er Kirschner.
Dere er ikke fra CIA. Vi undersøkte det, de hadde aldri hørt om dere.
Så nå skal vi finne ut...
Hvem jobber dere for? Og hvordan fant dere doktoren?
Det finnes to typer rettssaker: Slike som finner sted i en rettssal.
Og slike som finner sted i rom som dette.
Kontakten sier at de snublet inn i en Mossad-overvåkning i Øst-Berlin.
- De har blitt anholdt. - Pokker.
Mossad og CIAs sjef har kommunisert i hele dag.
De tror vennene dine er nazi-sympatisører.
Hva kommer til å skje med dem?
Mossad dreper Kirschner. Det samme skjer nok vennene dine.
- Kan du få meg over grensen? - Vi to har visum.
- Men det blir ikke lett å få dem ut. - Jeg må prøve.
1961? Hva har du gjort?
Jeg krypterte fragmenteringen tilbake. De er her om fire dager.
- Men da har vi ikke mer tid! - Vår beste sjanse er å drepe Vitnet!
Du blir bare nødt til å vente.
Jeg har ventet i 10 år-
- på det du lovte skulle redde sønnen min!
Du skulle redde oss alle, ikke drepe oss først!
Lås dr. Adler inn i boligen hans!
- Har du drept ham? - Ikke ennå. Han hviler.
Vi spurte CIA om dette Titan. De hadde aldri hørt om det.
Hva er det? En kode?
Buenos Aires? São Paulo? Bogota? Stedene til nazivennene hans?
Vi har ikke noe med dem å gjøre.
Du har en høy smerteterskel. Hva med partneren din?
Det er noe med en mann og en kvinne som jobber i felten.
Nærheten. Faren. Det får blodet til å pumpe.
Man blir knyttet sammen.
Hun er veldig vakker. Ingen kan klandre deg.
Skader du henne, dreper jeg deg.
- Hvem jobber du for? - Ingen.
Hvor skulle dere ta med dr. Kirschner?
- Vi jakter på noen, slik som dere. - Stopp!
Noen som har drept mange mennesker.
Og den mannen der inne kan si oss hvor vi finner ham.
Jeg skal skade deg skikkelig hardt.
- Cole. - Spar deg, vi må gå.
- Kirschner er her. - Bra. Han kan bli her, vi drar.
- Vi må finne Titan først. - Han vet ingenting.
- Du får ikke stå i veien. - Jeg så den uredigerte rapporten.
Den nevner bare Titan fordi dere to sa det.
Dere skapte deres eget spor og jager deres egen hale.
Titan! Hei, se på meg! Hvor er Titan?
- Jeg vet ikke hva det er. - Kom, Cassie! Hva feiler det deg?
Ja da, Vitnet utnyttet deg, og du vil ha hevn. Men du er blind!
- Du ser ikke at han ikke aner noe! - Det må han!
Hvem er blind nå?
Det er Vitnets merke.
For nesten et helt liv siden...
var jeg en student.
En mann som så fremtiden, kom til meg.
Han ba meg fortsette arbeidet mitt med eugenikk.
Han lovte meg innsikt til å drive forskningen videre.
Og så...
Han advarte meg mot krigen.
Om det jeg ville bli bedt om å gjøre i leirene.
Forferdelig.
Det stoppet deg ikke.
Det var hensikten min. Det skulle være til beste for verden.
Det høres ikke ut som nazidoktrine.
- Det kommer en stor pest. - Jeg har hørt om det.
I det neste århundre vil menneskets overlevelse avhenge av immunitet.
Immunitet er tilfeldig, ikke genetisk.
For de fleste i den naturlige verdenen, kanskje.
Men for dem som er skapt-
- til å være sterkere, raskere og immune mot all sykdom, -
- aldring og selve tidens påvirkning...
"Skapt?" Har du laget et menneske?
- H.G. Wells? - Eller Mary Shelley. Husker du i -44?
Budbringeren nevnte noen hun kalte "Faderen".
Han lagde oss for godt.
"Han lagde oss."
Ditt arbeid skaper Budbringerne. Og Budbringerne tilintetgjør verden.
- Nei! Før oss til Vitnet. - Nei, vær så snill. Vitnet...
- Han løy til deg. - Du tar feil. Han ville ikke det.
- Cole. - James Cole?
- Kjenner du til navnet mitt? - Vitnet snakket mye om deg.
Hvor er forskningen din nå?
I laben min i Vest-Berlin. Prøven er der.
Ufullstendig, men trygg.
- Ødelegger vi den... - vil Budbringerne aldri eksistere.
Stopp paradoksene, alt sammen.
Spar meg, så tar jeg dere med dit. Men vi må skynde oss.
Vitnet har folk som holder øye med meg.
Arbeidet mitt er alt for dem.
Tror de at jeg er borte, så kommer de.
- Vi må komme oss forbi muren. - Det finnes en måte.
Pokker.
De må nettopp ha sendt jævlene hit. De bygger fortsatt mur her.
Vi kan komme oss gjennom, bare ligg lavt. Følg meg.
- Noen må gå først. De vil se deg. - Jeg går.
- Jeg gjør det. - Nei, jeg!
Herregud, dere to hengepikker! Slutt å lek tøffe!
Ikke lag en pokkers lyd!
Gå, gå, gå!
Greit, det er din tur.
Gå, gå, gå.
- Pokker! - Gå!
Gå, du. Jeg dekker deg.
Jeg er bestefar til ei jente på to år.
Vet du hva jeg ser? Ei lita jente som allerede er død.
Verdenen hennes dør, og jeg kan ikke gjøre noe med det.
Men det kan du, Cole.
- Iblant må du kjøre ditt eget løp. - Gale!
- Koordiner 27 grader. - Hvor lenge?
- Noen minutter. Den starter om. - Forbered tilbakefragmentering.
Hvor er Gale?
Du kan fortsatt få det som du vil. Vi setter en kule i Kirschner.
Vi ødelegger forskningen hans. Alle vinner her.
Skal jeg gå tilbake og fortelle Gale hvor heldige vi er?
Laben min er her inne.
Det dere skal få se nå... Om det dere sier er sant...
Ikke bli svekket av sympati.
- Hva er dette? - Arbeidet mitt.
Eksemplaret.
- Dette barnet? - Hvorfor er hun i en boks?
Dette er ikke bare et barn. Barn bør ikke ha krefter som dette.
Vi måtte lære henne disiplin. Kontroll ved innesperring.
- "Lagde" du henne? - Forskningen min var bare teori.
Men så sendte Vitnet meg en kvinne.
Hun var annerledes. Perfekt.
Jeg brukte eggene hennes som forskning.
Det er noe mer dere må se.
Hva er det?
Vitnets skrevne ord.
Finnes det noe om Titan, så ville det stått her.
SYRACUSE, NY 1980 CASSANDRA RAILLY FØDES
Vitnet vil bli skuffet over sviket ditt, Far.
Noen vil skade deg, kjære. Men det lar jeg dem ikke gjøre.
- Hvor er far? - Mor er her nå.
Du har et formål, kjære deg. Et veldig spesielt et.
Jeg kan ikke stoppe blødningen.
- Vi kan ikke la dem ta henne. - Vi trenger det!
Jenta er alt!
- Vi er tilbake! - Iverksett returfragmentering.
Hva skjer?
Tiden er ute, Ramse! Du må hjelpe meg!
Følg med bak der! Få ut jenta nå!
Hun kommer seg unna!
Hva gjør du?
For pokker, Ramse!
Dette blir hjemmet ditt nå.
Hva synes du?
- Hvor er far? - Syklusen hans er avsluttet, vennen.
Men han ville at du skulle ha dette.
Mor skal ta hånd om deg nå. Dessuten har du en storebror.
Hvordan høres det ut?
Ikke vær redd, kjære. Vi er i hans hender nå.
- Hvem da? - Vitnet.
Han skal vise deg en verden uten smerte og død.
Ingen begynnelse eller slutt. Høres ikke det vakkert ut?
Han vil ta seg av deg, og han vil aldri, aldri forlate deg.
Jeg forstår ikke.
Det vil du. Faren din gjorde mange viktige ting.
Men vet du hva som var hans største bragd?
Det er deg, Olivia.
Du har et formål, Olivia. Du er spesiell.
Blodet i årene dine gjør deg sterkere. Immun.
Du eldes senere og heles raskere.
Det er du som skal lede oss til en verden uten tid.
Uten død. Du.
Vitnet har talt.
En gang lengtet jeg etter dagen da jeg fikk se deg igjen.
Når skogen var rød.
Du sa at Vitnet alltid ville stille opp for meg. Du løy.
Hva annet løy du om?
Min plass i den store syklusen tar slutt i dag. Iallfall med ham.
Farvel, mor.
MOR, MÅTTE HUN LEVE EVIG I DEN RØDE SKOGEN
ÅR 2044
Vi mistet dager! Nå er tiden ute, og den røde skogen kommer!
Innser dere at vi bare har timer igjen-
- før stormen ødelegger hele anlegget?
- Vi fant Titan. - Vi har ikke tid!
- Lås dem inne! - Vent, Cole. Dette er ikke riktig.
- Gjør det! - Cole...
- Oppdraget deres er slutt. - Det bestemmer ikke du.
Dere bestemte det i 1961. Dere er ferdige!
Begge to! Gjør jobben din, Whitley.
Jeg er lei for at jeg løy til deg. Men vi kan fortsatt gjøre dette.
Det finnes ikke noe "vi".
Ikke nå mer.
Cole.
Her kommer det.