Tidligere i "Supergirl"...
- Du beholdt halsbåndet. - Det minner om deg.
Reign var der, i smuget.
Når kroppen din blir til Reign, følger bevisstheten med.
Så du tror at et enzym utløser forandringen.
Kan vi eliminere det, eliminerer vi også Reign.
Hun er Pestilence.
Om tusen år blir hun Blight.
- Jeg fant deg! - Lena, hva er dette?
- Hun sa at de er på vei til oss. - Endelig.
- Vennlig oppgi navnet ditt. - Lena Kieran Luthor.
Hvor skal jeg begynne?
- Hvor lenge har dette pågått? - I tre uker.
Og nøyaktig hva er det dere har gjort med Sam - i flere uker?
Da jeg begynte å mistenke at Sam er mer enn hun ante, -
- tok jeg henne med til L-Corp., -
- der jeg med hennes samtykke gjennomførte en rekke tester.
Men jeg fant ikke noe unormalt.
- Du lette etter feil ting. - Så hva fant du?
Etter å ha gått gjennom DNA-et hennes-
- og sammenlignet Sams hukommelsestap med Reigns angrep-
- fastslo jeg at Sam og Reign er en og samme person.
Så i tre uker har du hjulpet en massemorder?
- Jeg hjalp en venn. - Uten å informere oss?
Informere en hemmelig organisasjon som aldri innrømmet sin eksistens?
Nei, jeg jobber ikke for dere. Jeg har ikke sverget noen ed.
Jeg utførte et L-Corp.- eksperiment ved hjelp av L-Corps utstyr.
Og hva kom du fram til?
Jeg prøvde isolere gnisten som forvandler Sam til Reign.
Men jeg ble aldri ferdig.
Uker sammen med Reign...
- Vet du hvordan man sporer dem? - Nei.
- Noen andre? - De har gått under jorden.
De viser seg først når de har noe stort på gang.
Framtidens skjebne er mer uviss enn noensinne.
Vil dere vite hvor store er oddsene for å beseire Pestilence er?
Nei.
Hvordan holdt du henne der?
Lex fikk bygget et hvelv i laben.
Da jeg tok over L-Corp, arvet jeg alt de hadde.
På godt og ondt...
Jeg brukte kryptonitt.
Vi er så nær, døtre, så nær en ny tid.
Men før vi kan begynne, -
- må det menneskelige i dere fordrives.
Dere må tilhøre meg fullstendig.
Jeg følte det nå. Grace ga opp og lot seg fordrive.
- Min forvandling er fullbyrdet. - Og du er storslagen.
Purity, Reign, dere følger snart etter.
Samantha og Julie kan ikke holde stand lenge.
Snart står dere samlet.
Dere må gå sammen og føre mørkets herlighet til jorden-
- slik at den kan gjenfødes.
Herregud...
Hvem er du?
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
- Jeg drepte ham! - Jeg ser ingenting.
Fordi han er min, ikke din.
Men snart kommer de du har drept, tilbake.
Vi er like.
Var hun også en av oss?
Han er ute etter meg.
De er på vei. Alle sammen er på vei.
De er på vei.
Kom. Kom, her er vi ikke trygge.
- Det fins ingen steder å ta veien. - Jo, kom.
Georgia, dra ned til sykehuset og sjekk situasjonen med ordføreren.
Jeg vil ikke ha propaganda, jeg vil ha opplysninger fra legen.
Gi meg et øyeblikk.
Ringer Lene Luther meg? Står til?
Jeg trengte å høre stemmen din.
- Er alt som det skal? - Jeg skylder deg en unnskyldning.
Fordi jeg sluttet å ringe.
For å ha holdt ting hemmelig.
- Det er på høy tid å være oppriktig. - Om hva?
Sam Arias er Reign.
Supergirl vet om det, og det gjør også myndighetene.
Så da du snakket om din ansatte som ikke kunne godta problemet...
Jeg forsøkte å fordrive Reign ut av Sam.
Men hvordan holdt du henne under kontroll?
De siste restene av Lexs kryptonitt.
Og ikke vær redd. Supergirl vet om det også.
Hvorfor sier du dette nå?
Jeg satte alt på spill. Ryktet mitt, Supergirls tillit, -
- forholdet til deg, men likevel mislyktes jeg.
Jeg trengte virkelig å få høre stemmen din i dag.
Jeg vil ikke at du skal se på meg som om jeg var en Luthor.
Lena?
Jeg har fått nok for i dag. Jeg må legge på.
Jeg har stilt opp for deg så mange ganger.
Da resten av verden avfeide deg som den nye Lex Luthor.
En venn oppsøkte meg.
Hun var ensom og redd. Jeg var nødt til å gjøre noe.
Du må være oppriktig mot meg. Har du mer kryptonitt?
Nei, alt er borte.
Jeg brukte det siste for å holde Sam bedøvet.
Supergirl?
- Hva skjedde? - Jeg så Sam.
Det har begynt.
Det ser ut som om noen flyttet på månen.
Det fins ingen teknologi som klarer sånt.
Dette er ikke teknologi. Dette er eldre enn vitenskapen.
- Ikke påstå at det er magi. - Mørk magi.
Reign, Purity, Pestilence.
De ble skapt av hekser fra Krypton for å ødelegge Jorden.
Nå har ødeleggelsen begynt.
Raos bok inneholder ingen apokalypse, -
- men det fortelles om hekser som skaper et "velsignet mørket".
Og akkurat nå har de frambrakt solformørkelsen.
- Verden overlever ikke uten sollys. - Det gjør ikke Supergirl heller.
- Hvor lang tid har vi på oss? - To timer til formørkelse.
- Hva skjer så? - Temperaturen synker med 20 grader.
- Du drømte om Sam. - Man drømmer ikke under anfall.
Det var samme drøm jeg har hatt i et år.
Dalen på Krypton, Juru.
Jeg pleier å se alle tre, men i dag så jeg Sam.
Vi drømte om Julia Freeman også. Hun viste seg å være virkelig.
Det er ingen drøm. Dalen fins.
Da jeg jobbet med Sam, fortalte hun om-
- en alternativ dimensjon hun skulle til når Reign hadde overtatt.
- Men hvordan kunne Supergirl se det? - Folket mitt delte minner, følelser.
Iblant fanget vi tilfeldigvis opp en spesielt sterk tanke.
Som å fange opp en radiosending?
Supergirl kan ha fanget opp en annen dimensjon.
Og hvis vi tar oss inn, kan vi kanskje vekke Sam-
- og be henne vise oss hvor de er.
Planen har én svakhet.
Hvordan sender vi Supergirl til dalen?
Vi bekjemper fantasi med science-fiction.
Du ber meg send bevisstheten din til en magisk dimensjon-
- ved hjelp av teknologien som ga meg tilgang til tankene dine-
- da Reign slo deg i koma, -
- og som er utviklet for bevissthet, ikke dimensjoner, -
- og du ber meg gjøre dette før solformørkelsen er total, -
- hvilket den er innen to timer?
Ja...
Ok, ikke noe problem. Høres gøy ut.
Til skipet.
- Jeg blir med. - Aldri i livet.
- Det er kanskje ikke engang mulig. - Det er mulig.
Jeg har viet den siste måneden til å jobbe med Sam og Reign.
Jeg kjenner DNA-sekvensen deres bedre enn på mitt eget telefonnummer.
Dessuten kjenner jeg Sam. Det gjør ikke du.
Hvis noen kan nå fram til henne, så er det meg.
Du må stole på at jeg vil ha tilbake Sam.
I takt med at sollyset forsvinner, svekkes kreftene dine.
Du er kanskje uten krefter i dalen, eller hva det er.
Du trenger noen med deg.
Ja, vi sitter vel i samme båt.
Jo flere vi er, jo sterkere er vi.
- Jeg trenger 50 minutter. - Er du sikker?
Nei, men Lena har rett. Hun jobbet med Sam i flere uker.
Og dette gir oss muligheten til å verifisere hennes versjon.
Hallo?
Hallo!
- Hallo! - Nei...
Hva da? Hva er det?
Det er dem! Det er menneskene jeg drepte.
Det er ingen fare. Kom nå.
Nei, nei. Jeg drepte dem. Jeg drepte dem.
Det var jeg som gjorde det.
Og nå kommer de.
Hør her. Hør på meg!
Du drepte ikke, ok? Det var verdensmorderen i dag.
Jeg er Purity. Jeg er Purity.
- Nei. - Jeg er...
Jeg er det, jeg er det!
Skjerp deg! Se på meg!
Hva heter du? Si hva du heter.
- Si meg navnet ditt! - Jeg...
- Jeg vet ikke... - Du vet. Tenk etter.
- Jeg heter Julia Freeman. - Julia, hva husker du?
Foreldrene mine. Jeg husker dem.
- Jeg er musiker. - Det er bra.
Jeg vil at du skal synge for meg.
Hva er yndlingssangen din?
Jeg husker ikke navnet på den.
Du trenger ikke å huske navnet. Bare syng den.
Bare melodien. Syng den for deg selv.
Datteren min gjør sånn når hun er redd. Datteren min...
Datteren min...
Hva heter datteren min?
Datteren min, datteren min...
- Du drepte oss... - Nei.
Navnet til datteren min...
Jeg har et barn.
Navnet til datteren min! Hva heter datteren min?
- Jeg var mor. Dette er din feil. - Slutt! Slutt!
Navnet til datteren min er Ruby! Ruby!
Vi må huske hvem vi er.
Her, ta denne steinen.
Skriv ned det du vet!
- Jeg vet ingenting! - Skriv ned alt!
Hva er så viktig at du flyr under en døende sol?
- Lena har kryptonitt. - Ja, jeg vet det.
Hun ringte for en time siden og fortalte om Sam og Reign.
Hun sa også det var Lexs kryptonitt og at hun brukte alt, så...
Lex har sittet i fengsel i årevis, men likevel beholdt hun den.
Kryptonitt, James. Det er bare én grunn til at Lex hadde den.
For å drepe Clark.
Jeg vet hvor vanskelig dette er...
Ja vel. Jeg vet hvor farlig det er. Jeg har selv sett effektene av det.
Jeg kan ikke engang forestille meg smertene den forårsaker.
Men én ting må vi forstå.
Lena er ikke Lex.
Det tok meg lang tid å forstå det. Du fikk meg til å innse det.
Lena har alltid stått på min side, -
- og jeg vil tro på henne. Men hun løy om Sam.
Jeg må vite om hun sier sannheten.
- Hva skal jeg gjøre? - Ikke du. Guardian.
Du må finne ut om det fins noe kryptonitt igjen.
Du ber meg gå bak ryggen på noen jeg bryr meg om.
Jeg bryr meg også om henne.
La oss få et klart svar. En gang for alle.
Får jeg spørre deg om en ting?
Du lurer på hvorfor jeg ikke sa noe da jeg fikk greie på hvem Sam er.
Jeg utførte de første testene.
Det var jeg som ba henne konsultere deg om sykdommen.
Hvorfor ikke si sannheten?
Av samme grunn du ikke fortalte at du tilhører DEO.
Mor er DEOs fremste fiende. Det er klart at jeg visste det.
Men det var hemmeligheten din.
Og Sams sanne vesen var hennes. Det var ikke min sak å si noe.
Greit nok.
Bare si meg én ting.
- Er Ruby trygg? - Ja.
Hvordan går det?
Solformørkelsen gjør deg svakere. Jeg kan sende deg til dalen, -
- men å legge til to bevisstheter vil svekke deg ytterligere.
Du er sterk, men du er ingen interdimensjonal portal.
- Kan vi snakke litt sammen? - Ja.
- Hva er det? - Hvis dette sporer av -
- må du love meg noe.
Trekk Alex og Lena ut, men la meg bli igjen.
Brainy sa at det kan ta livet av deg.
Dette er vår eneste sjanse til å redde nåtiden og framtiden.
Vi får bare denne sjansen. Så lov meg det.
Jeg lover.
Når overføringen starter, sendes bevisstheten deres dit.
- Vil det gjøre vondt? - Risikoen overstiger 50 %.
- Så betryggende. - Det syns ikke jeg.
- Skal jeg telle til tre? - Hjelper det?
- Nei, overhodet ikke. - Få det overstått.
Vi er framme.
Dette er imponerende.
Dette er Juru.
- Er de for Sam og Julie? - For alt hva vi måtte støte på.
Jeg vet ikke om det er noe her som kan bli skadet.
Ja vel, da vet vi det.
- Denne. Jeg liker denne. - Takk.
Dette stedet suger.
- Herregud. - Hva er det?
- Det er Grace. - Hvem?
Den menneskelige formen til en av verdensmorderne.
Hun er død.
Det betyr at tiden begynner å renne ut for Sam og Julie.
Ja, de tok denne veien.
Femtifire minutter til total solformørkelse.
Mon-El...
- Hun ser så skjør ut. - Hun er sterk. Det er de alle.
Jeg vil bare hente henne hjem.
- Ja, jeg også. - Men det kan jeg ikke gjøre.
Og jeg kan ikke hjelpe henne, ikke holde rundt henne...
Jeg vil ikke såre kona mi.
Så hva gjør jeg?
Det er ikke noe å gjøre, Mon-El. Kom nå.
Takk, J'onn.
Ok, dette er ørnen i redet. Hvordan har fuglen det?
Gi deg. Jeg likte den! Har du tatt deg inn?
Ja, jeg er inne i Lenas lab. Hvor er hvelvet?
Gå nordover. Nei, vent. Til venstre.
- Du ser syk ut. - Jeg er bare sliten.
Brainy sa at det kom til å bli vanskelig for meg å ta med dere hit.
Er det sånn det føles for folk som trener?
Dette er fryktelig! Hvorfor trener dere overhodet?
En fot foran den andre.
Det er ingen fare. Det er ikke verre enn en lett kryptonitt-forgiftning.
For mye står på spill til at du skal være sint på meg.
Jeg sa aldri at dette skulle bli noen solskinnshistorie.
Bra, for det mangler litt solskinn. Det jeg gjorde, var ikke personlig.
Du hadde et lager med kryptonitt, Lena. Det er personlig.
Jeg ville aldri ha brukt det sånn!
Jeg trodde at jeg visste alt, men du har hemmeligheter.
- Liker du ikke hemmeligheter? - Nei.
Fint. Hva heter du egentlig?
Det er ikke noe en Luthor bør spørre en i min familie om.
Du har hemmeligheter. Det er greit. Jeg har også hemmeligheter.
- Hva pokker er det? - Det er grunnen til at vi har våpen.
Det er en kryptonsk demon. Jeg har sett slike før.
- De dro den veien. Vi har lite tid. - Jeg ser en åpning der.
Greit. Kom.
Julia. Julia!
Det er Supergirl og agent Danvers.
- Hører du meg? - Vi er her for å hjelpe deg.
Herregud!
- Jeg drepte dem. - Hva?
Jeg drepte...
Og kameraene er nå skrudd av. Ingen årsak.
Bra jobbet.
Hvordan klarte noen overleve tre verdensmordere her?
Ja, flaks at jeg ikke var der.
Hun risikerte mye.
- Apropos Lena, så ser jeg hvelvet. - Imponerende, ikke sant?
Som om hun vil at ingen skal få det opp.
Ja, ingen knapper, ingen lås.
Ingen interne mekanismer, bare tjukt, herdet støpejern.
Men du har noe som Lena ikke har.
- Jaså? Hva da? - Meg, din dust. Tenk deg om!
Eller snarere bomben jeg konstruerte til deg, -
- men jeg satte den sammen, så det er teknisk sett meg.
Ja, sett den hvor som helst, og rygg tilbake en god bit.
Detoner den, og så åpner døren seg.
Er du der fortsatt? Har du gjort det?
Ja, jeg er inne.
Winn, det er tomt. Det er ingenting her.
Lena fortalte sannheten. Hun skjuler ingenting.
Takk og pris. Jeg takler ikke enda en fiende.
Jeg må legge på.
Hei.
- Er alt som det skal? - Ja, hva mener du?
Du har brukt ekstremt lang tid på toalettet.
Er dette toalettet?
- Dere er her. - Trodde du at jeg skulle forlate deg?
Lena. Alex. Supergirl.
- Jeg drepte deg også! Unnskyld. - Nei, Sam.
Reign drepte oss ikke. Vi er her for å hjelpe deg.
- De jeg drepte, kommer. - Reign drepte, ikke du.
Vi skal sørge for at Reign aldri mer gjør noen noe vondt.
Men du må våkne, Sam.
Du må vende tilbake til kroppen din og fortelle hvor verdensmorderne er.
Ikke slipp dem inn. De er ute etter meg. Jeg drepte dem.
Du er ingen morder!
- Ti minutter til solformørkelse. - Hun klarer ikke stort mer.
- La henne være igjen. - Det handler om minutter.
Vi må sørge for at du kommer deg vekk herfra.
Nei, ikke ennå. Ikke ennå, Sam.
Vi har ikke mye tid.
Bli hos oss! Husk hvem du er.
Du er Sam Arias, ok? Den jeg stoler mest på av alle.
- Du er vår venn. En som kjemper! - Du er en mor.
Husker du Ruby? Ruby venter på deg.
- Sam, du må tenke på Ruby. - Husker du Ruby?
- Slipp! - Jeg brekker nakken på henne!
Ta meg. Ta meg isteden.
Du? Du er verdiløs. Du har alltid vært verdiløs.
Bare en med likeverdig styrke kan beseire meg.
- Det fungerte. Vi vet hvor de er. - Kall dem hjem nå.
Jeg setter kursen.
Nei!
Du!
Menneske!
Jeg tenkte at det kom til å fungere.
Det gjorde det. Takk. De er på vei.
Nei, de er her allerede.
- Fungerte det? - Snakker vi fortsatt om mørk magi?
- Du burde hvile. - Har det stoppet meg før?
- Kom. - Jeg, da?
Hjelp Brainy.
- Ja vel... - Ok.
- Alex... - Jeg må tilbake.
Hør, det er verdt det.
Jeg har alltid følt at det var urettferdig.
J'onn kan gå gjennom vegger, endre skikkelse...
Supergirl har laserblikk, hun kan puste ut is -
- og er ekstremt sterk.
Jeg blir ikke supergira nå.
Akkurat. Akkurat!
Så jeg funderte på hva den tøffeste DEO-agenten behøver-
- for å bli skarpere på slagmarken.
- Ikke si at du gjorde det. - Jo, og mer enn som så.
Hva sier du hvis jeg påstår at magneter er fremtiden?
Den ringen koster mer enn hele dette romskipet!
Og dessuten... gjorde det vondt.
Og vent til du ser kulene.
Jeg skal gå og skifte.
- Toalettet er veien. - Ja, den veien.
Vi er nesten igjennom. Forbered landsetting.
Motorene tok skade.
- Hvordan er det mulig? - En lydbølge.
- Purity. - Vi har reservemotorer.
Som akkurat eksploderte...
Unnskyld meg.
Kom igjen...
Sånn, som ny igjen.
- Hva gjør du? - Jeg hjelper til.
Nei, det fungerer ikke sånn.
Eller jo, det er akkurat sånn det fungerer.
Jeg vet det. Stig til 2000 meter, og luft motorene.
Du er svak.
Jeg tar meg av det. Se til de andre.
Takk, Winn.
Du innser ikke hva du holder på å bli.
Jeg er døden. Du er mitt første offer.
Julia?
Jeg vet at du er her.
Du må hjelpe oss.
Formørkelsen er total nå. Kreftene dine er borte.
Nei, Alex!
- Julia. - Julia, vær så snill...
- Julia. - Julia, reis deg.
Julia, jeg klarer det ikke. Du er fortsatt sterk.
- Hjelp oss! - Det er over.
Hva var det du sa i stad?
At bare noen med likeverdig styrke kan slå deg?
Kom igjen, din heks!
Nei!
Jeg visste at du var svak.
Nei!
- Hun overlever ikke. - Jeg er så lei for det.
Hun klarte det! Pestilence er død.
Vi må vekk herifra.
Hallo.
Hallo, selv.
Vi klarte det. Framtiden -
- vennene våre, familien vår...
Søsteren din...
Du reddet alle.
Vi bekjempet Pestilence, vi stoppet Blight.
Det er over.
Så da kan vi vel dra hjem.
Vi kan vel det.
Kan vi overhodet komme oss hjem?
Brainy finner ut av det.
Ellers mister han kallenavnet sitt.
Fortet er forsvunnet. Som om det aldri var der.
Stein ble til sand.
Og Reign er sporløst borte.
Solformørkelsen var over idet fortet ble ødelagt.
Vi ble kvitt to av tre verdensmordere.
- Og vi kommer til å finne Sam. - Jeg vet det.
Du! Kul ny drakt!
- Winn fikset den. - Jepp, oppgraderinger.
Jeg har bedt DEO-sjefen om en ny drakt i årevis, -
- men søknaden blir avslått.
Skyld på kongressen.
Og savner du ikke pologenseren? Den var vel svetteresistent?
Jeg har en kul ny pistol. Den fungerer nok på deg også.
Ikke skyt.
Vi rakk ikke å snakke sammen. James og gjorde det du ba om, -
- og James sa at hvelvet var tomt.
Det inneholdt ikke kryptonitt. Lena snakket sant.
Lena!
- Bra jobbet. - Du var ikke verst selv.
- Vi klarte ikke å redde Sam. - Men vi reddet Julia.
Hvis Julia kan vinne over sine indre demoner, har også Sam en sjanse.
Jeg håper at du har rett.
Jeg ville faktisk snakke med deg.
Jeg overreagerte kanskje.
Vi drar et strek over alt.
Det kan jeg gå med på.
Det forbauser meg at du vil treffe meg.
Jeg har lett etter en grunn til å ikke stole på deg ganske lenge.
Det er ikke din feil. Det er arven fra Lex.
Men de siste to årene har du aldri sviktet meg.
- Fram til nå? - Nei.
Slik jeg ser på saken -
- så kom vennen din til deg med en uutholdelig tyngde.
Og du gjorde ditt beste for å hjelpe henne.
Du gjorde alt som sto i din makt-
- uansett hva andre måtte mene om det.
Og det er beundringsverdig. Det er en jeg vil bli kjent med.
- Mener du det? - Ja.
Men du er nødt til å ta et valg angående meg.
- Det er klart at jeg vil... - Jeg er Guardian.
- Hvorfor forteller du det? - Jeg gjorde noe jeg skammer meg over.
Jeg brøt meg inn på laben din for å se om du har mer kryptonitt.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg var nødt.
- Supergirl ba meg gjøre det. - Gjorde hun?
Hun ba meg om det, men jeg sa ja.
Så det er mitt ansvar.
Men da jeg var der, kunne jeg ikke gå inn.
Eller, jeg kunne ha gjort det. Men jeg ville ikke.
Jeg trengte ikke å gjøre det.
Jeg stoler på deg.
Og jeg håper at du kan stole på meg.
Ja.
Det er noe annet du trenger å vite.
Fortell.
Det var ikke Lex sin kryptonitt.
Jeg lærte meg å lage den.
Mennesket i deg må dø.
Barnet må dø.
Ruby Arias må dø.
MIN DATTERS NAVN ER RUBY