- Dette har skjedd... - Du har spørsmål. Jeg kan svare.
- Hva er dette for slags sted? - Det er en del av planeten Krypton.
- Jeg er så glad i deg! - Jeg så henne. Mamma...?
Jeg kommer til å gjøre alt for å beskytte deg.
Yuda Kal-steinen fra Krypton.
Hvis steinen skapte en verdensmorder, så kan vi reversere prosessen.
Reign kan bli til Sam igjen.
Nøyaktig samme stein fins på en meteor fem lysår unna.
Da får vi dra dit.
Det er så vakkert ute i rommet.
Det er helt perfekt. Her ute kan jeg være meg selv.
- Vi er snart framme. - Hva er det der?
- Det er en trekkstråle. - Alt er låst.
Ingenting fungerer!
Hvis vi ikke er vi lenger, da? Romskipet kan bytte skikkelse.
Dette skulle Brainy ha sett.
- Winn, noe nytt fra Supergirl? - Nei, de er på den "mørke" siden.
De holder sikkert på å lirke løs en romstein fra en større romstein.
- Si ifra når de er på vei tilbake. - Jeg har full kontroll.
Seks militære satellitter undersøker luftrommet rundt meteoren.
Jeg har sittet klistret til skjermen. Vi overser dem ikke!
Og likevel virker du mer stiv og gravalvorlig enn vanlig.
Det gjør meg litt nervøs. Hva er det du ikke har fortalt?
Reign har begynt å utvikle immunitet mot den syntetiske kryptonitten.
Jeg har allerede tømt L-Corp, og kommandostyrken er i beredskap.
For det har jo fungert tidligere!
Virker jeg passe stiv og gravalvorlig nå, Mr. Schott?
Det er best jeg kjører på.
Kosmos er et tre med uendelige greiner og stjerner som blomster.
Supergirl skal hente et stoff som kommer til å hjelpe moren din.
En av stjernene er vår.
Det er et eneste stort tomrom. Tenk om hun ikke rekker tilbake.
Hun heter tross alt Supergirl. Hun rekker det. Det lover jeg.
Vet du hva? Kan ikke vi ta oss en tur ut?
Jeg vet om en helt rå isbil som har masse strø og alt.
- Det kan jeg trenge nå. - Jeg også.
- Jeg kunne ha blitt astronaut. - Absolutt.
Når du slutter å være reisesyk, blir du perfekt for jobben.
Jeg hadde ikke reisesyke før jeg begynte å kjøre med deg.
Liksom! Nå skal vi se.
Ja, den hatten skal du ha. Du er kjempesøt i den.
Den passer virkelig på deg. Vent. Jeg vil prøve disse.
Da skal vi se.
Mens jeg betaler for dette, kan vel du kjøpe brus til oss?
Ikke tro at jeg ikke teller alle vekslepengene.
Våpen!
Pass dere!
Vær så snill, ikke spreng ikke laben min!
Det er altså eksplosiver.
Veggen og kryptonitten funker ikke. Jeg blir stadig sterkere.
God morgen! Du er pratsom i dag.
- Hvor lenge kan du holde på meg? - Lenge nok.
Lenge nok til at Supergirl skal rekke å komme tilbake.
Jeg ser deg, Lena Kieran Luthor.
Jeg ser vreden, frykten og mistroen din.
Supergirl er redningen din. Du trenger henne. Hun trenger deg.
Men når alt dette er over, kommer dere til å trenge hverandre?
Supergirl og jeg er ikke enige om alt, men vi er enige om én ting.
Det er at du må stanses.
Nyt tiden i solen, Reign.
Vi kommer til å redde Sam og tilintetgjøre deg.
Den eneste måten å tilintetgjøre meg på er å drepe meg.
Og Sam. Men jeg tror ikke at du takler det.
Hvordan kan vi ha oversett en hel by?
- Vi må klare oss selv. - Og uten krefter.
- Men det forventet vi. - Det er det eneste vi hadde rett om.
Den svarte steinen er inne i byen.
- Vi får skynde oss. - Se opp!
- Jeg tror at vi ristet dem av oss. - Vi har andre problemer.
De ser ut som mennesker.
- Vi smelter inn i alle fall. - Jeg vet ikke helt det.
Vi trenger andre klær. Her!
- Kom nå! - Ja.
- Hvordan går det? - Det er bare så ironisk.
Jeg må forkle meg overalt. Det er mitt lodd i livet.
- Forkledning er nødvendig. - Og å være Kara Danvers.
Jeg skulle bare ønske at jeg slapp å forkle meg hver dag.
I framtiden lever jeg helt åpent uten hemmelig identitet og forkledning.
Der er jeg meg selv hele tiden. Det er ikke mindre krevende.
Vårt ansvar slipper vi aldri unna. Det er prisen vi må betale.
Vi er nær. Det er denne veien.
- Det er så kult her. - Ja, men ikke rør noe.
- Agent Danvers og Ruby. - Dere skulle ha sett!
En fyr skjøt i parken, og Alex tok opp en granat!
Det var ikke så farlig.
- Vi klarte oss. Alt er rolig. - Er du rolig?
Jeg må jobbe, men du kan vel lese den boken som du fikk av meg?
Du kan sette deg og lese i konferanserommet.
- Noen prøver å drepe meg. - Ikke så rolig altså?
- Var du virkelig målskiven? - Helt klart. Dette er ille.
Jeg kan ikke ha en morderisk galning etter meg når jeg tar hånd om Ruby.
Hun har allerede gått gjennom så mye.
Tenk om hun skulle bli skadet mens jeg har ansvar for henne!
- Ok. Hvem kunne ha ønsket deg død? - Den listen er lang.
Vi har Griggs, hellgrammitten og Hannibal.
- Hellgrammitten og Griggs er i buret. - Og Hannibal ble deportert.
Hvem flere har prøvd å drepe meg, men mislyktes?
Hva med Ricky? Han hater deg.
Hatet. Jeg renset minnet hans. Det kan være noen i fortiden din.
Hvis det er personlig, kan det være noen fra din tid før DEO.
Kanskje noen som har truet deg før.
- Sjekk Ron Collins. - Ronald Collins, 56 år. Løslatt.
Etter seks tidligere avslag! Han satt inne for...
Overlagt drap. Han var den første jeg pågrep.
I så fall var du bare 17 år da du pågrep ham.
Han bodde i Midvale hele sitt liv. Hvorfor flytte til National City?
- Det er en stor by. - Men han bor seks kvartaler unna deg.
Greit. Jeg ødela livet hans. Nå vil han ødelegge mitt.
Winn? Du vet Ruby...
Nei... Nei! Jeg kan ikke. Jeg sitter ikke barnevakt lenger.
Hun er tolv. Hun er ikke noe småbarn. Ta det rolig, som du pleier å si.
Alle må hjelpe til, agent Schott.
Den svarte steinen må være der inne.
Kom.
Kara...?
"Til minne om de modige sjeler som gikk tapt i ødeleggelsene."
"Måtte deres flammer brenne i Rao." Det er et kryptonsk minnested.
- Er dette Krypton? - Nei... Argo.
Avbryt, voktere!
- Mamma! - Kara...
Er det deg?
Hvordan kan du være i live?
Faren din skapte et skjold som beskyttet Argo.
Vi hadde aldri sendt deg av gårde om vi hadde visst at det fungerte.
Jeg forstår ikke. Du kjørte inn i Fantomsonen.
Jeg satt fast der i årevis. Så falt jeg til Jorden og Kal-El.
- Overlevde Kal? Lever han? - Han kom dit før meg.
Hvis jeg hadde visst at Argo fantes, så ville jeg ha lett etter deg.
Jeg kjenner deg igjen. Prinsen av Daxam...?
Daxam fins ikke lenger. Jeg er bare Mon-El nå.
Krypton fins ikke heller. Bare Argo. Og du er velkommen her.
Hvis du ikke lette etter meg, hvorfor kom du hit?
Jorden er i fare.
Yuda Kals tilhengere sendte tre verdensmordere etter meg.
Jeg stanset to av dem. Men en gjenstår: Reign.
Hun skader mennesker på Jorden. Hun myrder uten ettertanke.
Vi fant noe som kan stoppe henne. Vi sporet strålingen fra den hit.
- Harun-El. Yuda Kals svarte sten. - Vet du hva det er?
Nedfallet og asken forgiftet luften vår.
Vi hadde ikke noen beskyttelse mot det.
Unge og eldre ble syke først av den nye atmosfæren.
Lungene deres var svakere.
Da nedfallet hadde avtatt, gjorde skjoldet atmosfæren bedre.
Faren din ofret livet sitt for den. Argo var formørket og luftfattig.
Vi var i ferd med å dø, men din far skapte et miljø der vi kunne leve.
Han lot Harun-El fungere som et skjold for byen.
Han ga oss luft vi kunne puste og beskyttelse mot inntrengere.
Det var derfor vi ikke så noe liv da vi skannet.
Og det er derfor vi ikke får kontakt med Jorden.
Dette er alt som er igjen. Det er det som gir oss liv.
Vi kan ikke unnvære noe.
- Vi trenger bare en liten bit. - Det er ikke opp til meg.
- Men jeg skal sammenkalle rådet. - Takk.
Det tar noen timer å samle alle. Imens kanskje...
Jeg håpet at jeg kunne bli kjent med datteren min.
- Har du hørt noe fra Supergirl ennå? - Nei, det er derfor jeg sitter her.
- Kan du vise meg hvordan alt funker? - Jeg trenger ingen hjelp, jenta mi.
- Jeg kan holde deg med selskap. - Jeg er opptatt.
- Du virker litt stresset. - Gjør jeg?
Jeg har bare stirret på en skjerm i 36 timer uten søvn og mat.
Jeg kan ikke engang ta en mikropizza.
Jeg sitter her og glor ut i rommet og venter på Supergirl...
- Slik at vi kan knuse... - Moren min.
Tja...
Reign er ikke moren din.
Reign er et monster, og moren min er borte.
Kanskje jeg aldri får henne tilbake. Særlig ikke hvis Supergirl drøyer.
- Jeg vet det. Jeg er lei for det. - Jeg kan heller ikke sove.
Jeg er også helt utslitt.
- Hvor skal sheriff? - Bort fra deg.
Ja, for du er en feiging som skyter folk i ryggen, på avstand.
- Kenny Li er lenge siden. - Jeg snakker ikke om det.
To til av det han drikker.
Jeg er ikke overrasket. Du buret meg inne da du var 17.
Du prøvde å drepe meg.
- Tuller du med meg? - Du skjøt på meg i parken i morges.
I parken...? Jøss! Er du fortsatt 17?
Du blåste fullstendig i barna som kunne ha tatt skade.
Men hva er vel en død unge til i dine øyne?
Jeg har sonet min straff for det.
Du drepte en tenåringsgutt.
- Og jeg må leve med det! - Skal jeg synes synd på deg?
Hvorfor skulle du det! Ikke engang jeg gjør det.
Jeg ser ham når jeg lukker øynene. Jeg berøvet ham for framtiden.
Jeg ser blodet hans sprøyte. Jeg føler våpenet i hånden.
Jeg var ikke noe godt menneske, men jeg så meg ikke som en morder.
En barnemorder.
Men jeg var et monster. Jeg fortjente straffen min.
Men jeg prøver ikke å drepe deg. Hva skulle det tjene til?
Kenny kommer ikke tilbake for det. Og jeg er hinsides redning.
J'onn, det er ikke Collins.
Seriøst?
Jeg trodde at det var sheriffen. Det er utallige som vil drepe meg.
Du forstår ikke, J'onn.
Uten Sam er jeg den eneste Ruby har. Og hvis jeg er borte... Glem listen.
- La ham komme og ta meg. - Vi kan sette en felle.
Jeg er allerede et mål. Vi trenger bare å lokke ham fram.
Jeg husker denne blomsten. Den heter Dar-Essa.
- Jeg hadde en sånn på rommet mitt. - Du fikk den da du fylte ett år.
Og du pleide å måle høyden på den.
- Var den ikke...? - Den skulle vokse med deg.
Du fikk den da du var liten, men du vokste raskt ifra den.
- Tenk at den overlevde. - Den er sterk, som deg.
- Jeg svek deg. - Vær så snill, mamma.
Jeg burde ikke ha akseptert at du var død.
Jeg lærte deg å håpe, men selv mistet jeg håpet.
- Jeg mistet også håpet. - Men her står vi nå.
Fortell om livet ditt. Jeg har gått glipp av så mye.
Ja vel.
En fantastisk familie tok seg av meg. Jeremiah, Eliza og min søster Alex.
- Har du en søster? - Hun er mer enn det. Hun er utrolig.
- Fort Rozz krasjlandet på Jorden. - Fort Rozz er min skamplett.
- Overlevde fangene? - Astra overlevde. Non også.
Jeg burde ha hørt på henne, men hun gjorde alt så galt.
De prøvde å spre skrekk på Jorden. Men hun forandret seg.
Hun hadde begynt å forandre seg da hun døde.
Vi begravde henne på kryptonsk vis.
Argo har lært av Kryptons feil. Fortiden er vår lærdom.
Mine feil var de største.
Jeg lot så mange lide i det fengselet.
- Du gjorde det som føltes riktig. - Det gjorde Astra også.
Men jeg tok feil. Da jeg mistet deg...
Da jeg mistet alt, innså jeg det.
- Kan du tilgi meg? - Selvsagt.
Unnskyld? Venninnen min og jeg var i knipe i stad.
- Vi lånte disse for å passe inn. - Dere trengte en forkledning.
Huset Els datter er tilbake, sier folk.
- Jeg kan ikke betale for dem. - Behold dem som en gave.
Kanskje jeg kan gi deg noe tilbake.
- Har din sønn thalonittlunge? - Ja. Val?
Sykdommen var utryddet på Krypton. Mye har gått tapt.
- Dette er Val. - Hei! Jeg heter Mon-El.
Jeg kommer faktisk fra framtiden.
Det gjør denne også. Dette er en... Det er ikke så viktig.
Min kjempesmarte kompis har lagd den.
Han heter Brainy. Får jeg se på armen din?
Vaksinen oppdager fremmede celler og skaper antistoffer.
La ham bruke den i en uke.
Så vet du kanskje om noen andre som trenger å låne den.
Det er et mirakel!
- Sov du her igjen? - Ja.
Reign begynner å bli immun.
Hvis ikke Supergirl er tilbake snart, vil Reign komme seg ut.
Jeg kan pumpe kryptonitt i henne.
Det ville bli som en overdose. Hun ville ha dødd da.
- Men da dør Sam. - Det er Sam eller Jorden.
- Supergirl kan rekke det i tide. - Og hvis hun ikke gjør det?
Jeg er rådvill.
- Hva ville Sam ha sagt? - Hun vil bli frisk.
Nei, ikke hva Sam vil.
Hva ville Sam ha sagt under disse omstendighetene?
Hun ville ha valgt Ruby.
Framfor alt annet. Framfor sitt eget liv.
- Hun ville ha beskyttet Ruby. - Der har du svaret ditt.
- Jeg er en drittsekk. - Ja.
Jeg vet hvordan du har det.
Jeg hadde et veldig komplisert forhold til min egen far.
Han prøvde å drepe meg også.
I veldig lang tid -
- var jeg livredd for at det som gjorde ham sånn -
- fantes inni meg også. Den ondskapen.
Jeg vet hva du mener. Men du er ikke ond.
Nei, det er jeg ikke. Jeg er bare en drittsekk.
Supergirl kommer tilbake. Jeg kan trenge litt hjelp.
Skulle du kunne hjelpe meg med å spore Supergirl?
Kom! Jeg skal lære deg hvordan man blir en drittsekk.
Er alle på plass?
Jeg gjentar: Er alle på plass?
- Vi er klare, J'onn. - Oppfattet. Hold øynene åpne.
- Hvor har du vært? - På sightseeing.
Du trengte ingen forkledning her. Her kan du være Supergirl.
Ikke Supergirl. Kara Zor-El.
- Er du klar? - Ja.
- Får jeg presentere min datter? - Kara, velkommen hjem.
Ærede medlemmer av rådet i Argo City, -
- takk for at dere tok meg imot.
Alura er en støttespiller og et medlem i rådet.
Vi kan ikke nekte datteren hennes et møte.
Zor-El og jeg bestemte oss for å redde Kara-
- før Kryptons undergang i tilfelle Argo ikke skulle bestå.
Vi sendte vårt eneste barn med en kapsel til planeten Jorden.
Jordboerne tok seg av henne. De reddet henne.
Til gjengjeld tjener hun jordboerne på sin adoptivplanet.
Hun er en superhelt som legemliggjør våre beste idealer.
Men Kara var ikke den eneste kryptonen som kom til Jorden.
- En verdensmorder fulgte etter. - Du får unnskylde vår skeptisisme.
Verdensmordere er noe som bare fins i våre eventyr.
Jeg trodde heller ikke at det var sant.
Men jeg har møtt henne.
Hun er virkelig, og hun kaller seg Reign.
Jeg har kommet hit fordi jeg ikke kan beseire henne selv.
- Jorden svever i stor fare. - Hvordan kan Argo hjelpe til?
Vi er en rammet by som fortsatt lider av skadene etter ødeleggelsene.
Vi kan ikke kommunisere ut, og enda mindre sende soldater.
- Vi trenger ingen soldater. - Hva trenger dere?
En gave fra Harun-El.
- Viser den mistenkte seg? - Nei.
Men jeg beveger meg helt i det åpne. Han burde slå til nå.
Kom igjen! Hvor er du?
Skal vi dele med vår mest dyrebare ressurs, -
- vår eneste livsline, med en fremmed rase?
Jordboerne deler våre idealer. De er likere oss enn dere tror.
Kanskje du har blitt mer lik dem.
Ærede medlem, den fare som truer Jorden, er forårsaket av Krypton.
Krypton er død, Alura. Argo City er alt som gjenstår.
Men Kryptons synder lever fortsatt gjennom denne verdensmorderen.
- Skal dette være arven etter oss? - Vi må tenke på vår overlevelse.
Det kan ikke bare handle om overlevelse.
Jeg er enig med Jul-Us. Hans standpunkt er klokt.
- Hvordan går det? - Ingen tegn til den mistenkte.
Vent litt. Jeg ser noe. Nordvestover. Baseballkaps.
J'onn, han vet at du ikke er meg.
- Hvordan kan han vite det? - Jeg vet ikke. Jeg følger etter.
Vent på forsterkninger.
Helsike da, Alex!
Det er sant at Krypton er død.
Men dens arv lever fortsatt. På godt og vondt.
Moren min sendte fanger til Fort Rozz.
Fangene tok ut sin vrede på Jorden. Flere av dem er ennå på frifot.
Det fins mennesker på Jorden som hver dag arbeider med-
- å rette opp Kryptons feiltakelse.
Mennesker som prøver å gjøre Jorden til en mer rettferdig og bedre plass.
De vier livet til det arbeidet. En del har til og med dødd for det.
Jorden og jordboerne tok hånd om meg.
Et romvesen som de ikke visste noe om.
Fra en verden hvis fortid truer deres trygghet gang etter gang.
De fortjener deres hjelp.
Deres blotte eksistens er truet-
- av en kryptonsk verdensmorder.
Moren min sier at Argo City har forandret seg.
At dere har lært av Kryptons feiltagelser.
Så jeg ber dere om et stykke av Harun-El. Vi trenger ikke mye.
Deres nådegave kommer til å redde Jorden.
Vel talt, Kara Zor-El.
Men jeg tenker på dem som blir igjen her.
Vi kan ikke unnvære Harun-El.
Morn, agent Danvers! Stilig triks med marsboeren din.
- Jeg kjenner deg igjen! - Nei, tvillingbroren min.
Det var du som pågrep ham.
Han var på Fort Rozz. Han drepte tolv mennesker!
Hvem stemmer med meg?
Og hvem mener at vi bør hjelpe Jorden?
Hvordan stemmer du, Selena?
Om denne Reign er så sterk...
- Vet du at planen din lykkes? - Ja, det gjør jeg.
Du får det du trenger.
Takk!
Argo ble skånet for Kryptons skjebne.
Men hvilken hensikt tjener sivilisasjonen vår-
- hvis vi ikke prøver å rette opp våre synder?
Vi må foran med et godt eksempel for kommende generasjoner.
- Takk. - Måtte Raos lys skinne over deg.
Jeg og mange flere med meg på Jorden er veldig glad i datteren din.
- Du kan være stolt av henne. - Det er jeg.
Tenk at noe så lite kan være så avgjørende.
Til deg.
Jeg trodde at jeg aldri ville få se deg igjen. Nå vet jeg bedre.
Nå må du redde vennen din. Jorden venter på helten sun.
Vi har nettopp avhørt angriperen.
Han kommer fra Naja Falk 7. Hans sterke luktesans avslørte oss.
Han fantes ikke engang på listen vår.
Da du først kontaktet meg om å jobbe for DEO, -
- holdt jeg på å stryke i studiene, og jeg følte meg helt fortapt.
Men du ga meg et mål i livet.
Noe å kjempe for. Noe å vie mitt liv til.
I dag risikerte jeg livet for det.
Jeg hoppet rett ut uten tvil.
Jeg tenkte ikke engang på det.
Jeg har faktisk hoppet fra enda høyere bygninger.
Du er en sånn som tar tøffe avgjørelser.
- Du gir alltid jernet. - Ja, det er sånn jeg er.
Det ligger i min natur.
Jeg hopper fra tak. Jeg skaffer meg fiender.
Men det ironiske er -
- at det jeg gjorde for å redde meg selv, -
- er det samme som kunne ha blitt min død.
Noen centimeter til, og jeg hadde dødd.
Hvordan ville det da ha gått med henne?
Jeg brøt med Maggie fordi jeg ville bli mor.
En dag kommer jeg til å bli det.
Enten sammen med noen eller på egenhånd.
Jeg vet at jeg vil det, og at det er den jeg er.
Akkurat som jeg vet at jeg hopper fra tak for å stoppe en skurk.
Det får meg til å lure...
Kan de to delene av meg leve sammen?
Og er det riktig? Er det rett mot den som jeg drar hjem til?
Hør her... Du er den som hopper fra tak for å stoppe en skurk.
Men du er også en av de mest intelligente damene jeg kjenner.
Du er en fantastisk agent. Du kommer til å bli en strålende mor.
Når tiden er inne, kommer du til å fatte riktig beslutning.
Takk.
I mørket etter Rao påkaller jeg deg -
- du som skaper rettferdighet, du som bringer død.
Jeg påkaller deg, verdensmorder!
Det fins ingen å be til. Det fins ingen Gud. Ingen Rao.
Det er bare du og jeg.
Og den drapsknappen som du tror at jeg ikke vet om.
Den som blir min død før jeg dreper deg.
Du er sterk og nådeløs.
Du har en mørkere sjel enn du tror.
- Du er akkurat som meg. - Det skulle du vel ønske!
Jeg trenger ikke å ønske. Jeg ser det med mine egne øyne.
De samme øynene som kommer til å sette fyr på deg-
- og hele din verden hvis du ikke trykker på knappen.
- Vi er her! - Har dere steinen?
Det var på tide!