Mitt navn er Kara Zol-El, og jeg kommer fra Krypton.
Jeg er flyktning på denne planeten.
Jeg ble sendt for å beskytte fetteren min, men kom ut av kurs.
Da jeg ankom, hadde fetteren min vokst opp og blitt... Supermann.
Jeg skjulte identiteten min inntil en ulykke tvang meg til å stå fram.
Jeg er journalist i CatCo Worldwide Media, -
- men i skjul jobber jeg med min adoptivsøster på DEO-
- for å beskytte min nye hjemplanet mot alle som vil den noe vondt.
Jeg er Supergirl!
Tidligere:
Jeg må finne Mercy and Otis Graves.
De jobbet for Campass.
Jeg lovte å leve fredelig og hjelpe mennesker på annet vis.
Dette er Fiona.
Hun organiserer andre monstre for å forsvare seg mot oss.
Beskytte romvesenene? Hvem skal beskytte oss?
Hvis Mr. Olsen fortsetter som Guardian, blir han pågrepet.
Ditt bidrag vil bli husket.
Jorden først.
Hun lever. Det er et tidsspørsmål før hun gjenvinner bevisstheten.
- Hun er sterk. - Emosjonelt kanskje...
men pulsen er ujevn. Hun er syk.
Drakten filtrerer enda ut kryptonitt.
Da gjør vi hva vi kan imens. Vi begynner med atmosfæren.
Lena, du og Brainiac renser luften.
Det er den eneste måten å få henne ut av den der på.
Hvis du er i sinnspalasset ditt, hils Streaky fra meg.
Jeg har skjoldet og kan hjelpe deg med å finne Mercy and Otis.
Går du som Guardian, arresterer de deg.
Hun har rett. Vi har allerede nok fotsoldater.
- Er alt som skal? - Nei.
Du reddet henne, Sean.
Hun ba meg hjelpe henne. Jeg sviktet henne.
Å følge ikke-volden var viktigere enn å kjempe ved Karas side.
- Du valgte å følge en ny vei. - Og hvis det er stor tabbe?
Min far var en stor åndelig leder, men tenk om jeg aldri blir det.
Kanskje jeg levde for lenge i raseri til å kunne forandre meg.
Før jeg kontaktet Supergirl, deltok jeg på et folkemøte.
Det krydde av ekstremister. Det var fælt. Jeg var nær ved å...
Min venn Fiona er også savnet. Enda et romvesen er borte-
-fordi jeg valgte bort våpnene.
Og jeg lot deg samle sammen restene av DEO. Hvordan har du det?
Jeg har det bra nå.
Hvis du virkelig vil hjelpe oss, kan du søke etter dem telepatisk.
Ja vel.
Hva er det som skjer? Hvorfor er jeg her? Få meg ut!
Det er ingen fare, pust rolig. Jeg er her med deg.
- Mercy skjøt kryptonitt opp i luften. - Jeg får ikke puste!
Se på meg. Det er ingen fare. Denne drakten holder deg i live.
Bare pust rolig.
Jeg er rolig nå. Fortell meg alt.
- Hva er dette? Hvem er dere? - Alt for saken.
Greit. Sørg for at det ser ekte ut.
Det kommer til å se veldig ekte ut.
- Jeg trodde at vi ikke dreper folk. - Han var ikke folk.
Han var en løs tråd.
- Når kan jeg ta den av? - Når luften er fri for kryptonitt.
Drakten har bare energi nok til å filtrere ut kryptonitten.
Hvis du bruker den til å slåss... Ikke noe men!
- Jeg vet hva jeg gjør. - Og det gjør ikke jeg?
Dr. Danvers?
Jeg ser til deg senere.
Det har skjedd en ulykke på B. Det er Mercy Graves.
- Vi trenger må komme oss ned dit. - De har dratt.
- Ofre? - Ett. Enda en avhoppet agent.
- Du valgte feil hus. - Jeg tror ikke det.
En mann på din alder, alene, ingen dokumentert historie...
Litt snålt, hva? Varsellamper...
Så si meg, J'onn J'onzz...
- Hvordan kjenner du Fiona? - Er du er forloveden hennes?
Det er jeg. Heldigste mannen i verden.
Men Fiona har gått opp i røyk.
Det er ikke hennes stil.
Og du later til å ha hengt etter henne.
- Fiona er bare en venn. - Ja vel, venn...
jeg spør deg én gang til: Hvor er hun?
I dag er feil dag å provosere meg.
Ikke herfra, hva? Ta det rolig.
Jeg hadde ikke tenkt å skade deg. "I dag er feil dag å provosere meg."
Vi er på samme side.
- Det er hennes håndskrift. - Ja, det er et politiskilt.
Det tilhører denne politimannen. Vi gransket ham.
En familiekrise avbrøt meg.
Petruccelli. En torn i øyet? Jeg skulle gjerne ha truffet ham.
Han har sine knep. Jeg ville ha vært forsiktig.
Du har dine knep, og jeg har mine knep.
- Har du et navn, kanskje? - Å, så uhøflig av meg.
Jeg heter Manchester Black.
Vet du hva vi gjør med sånne som deg?
God morgen, Copy og Hellgrammite.
Forsiktig, hvis du rører den...
- Hva er det der? - Det er en parasitt, som deg.
Skremmende ord fra en kujon i maske.
En kujon i maske?
Med denne masken spiller det ingen rolle hvem jeg er. Hvem er jeg!
Jeg er bare en liten del av noe mye større.
Noe som er nødvendig.
Noe som kommer til å gi planeten tilbake-
-til dens rettmessige innbyggere.
Et øyeblikk.
- Nå er dere også en del av det. - Når vi kommer oss ut...
Ja vel, hør etter!
Som dere kanskje har hørt...
har to av agentene snudd seg imot oss.
Mot det vi står for, -
- nemlig å beskytte denne planeten mot alle trusler-
-fra så vel mennesker som romvesener.
Så hvis dere vakler, vil jeg at dere skal stoppe opp en stund, -
- ser dere rundt og huske hvorfor dere meldte dere.
Vi skal hjelpe hverandre, som alltid.
Jeg tror på DEO, ettersom jeg tror på hver og en av dere.
Jeg kom for en øl, men du har en bedre idé.
Jeg tar det han drikker.
La flasken står igjen.
Mistet jobben på grunn av de kakerlakkene i dag.
Beklager.
- Jeg har fått i meg et par... - Du er ikke den første som sier det.
- Det er kvalmt. - Ja.
For oss.
Jeg prøver, far.
Akkurat som du lærte meg.
Men så fort jeg forsøker, føler jeg bare sinne.
Og det skremmer meg, for raseriet er mitt eget.
Du sa at du skulle være sammen med meg, så bevis det.
Vis meg!
J'onn!
Fiona.
Og neste folkemøte? Når avholdes det?
Hvem bryr seg! Det er i kveld det skjer.
Alle samles på Columbia og 4th.
- Hva skjer i kveld? - Det kan jeg ikke si. Hun...
Hun?
Amerikanere... De vet ikke hvordan man drikker.
- Fikk du noe ut av ham? - Han hvisket bare: "Mercy".
- Sier det deg noe? - Mercy Graves skadet vennen min.
Jeg lette etter henne og...
Jeg hørte Fionas stemme. Jeg tror at Mercy holder henne fanget.
Hørte henne? Hvordan da?
Jeg er telepatisk.
La oss bruke det neste gang.
Jeg tror at Fiona prøver å kontakte meg.
Hans venner har planlagt noe i kveld. Kanskje finner vi Mercy der.
På Columbia og 4th.
Hva fins der?
De slår til mot stasjonen på 4th.
Eko-teamet blir med meg, Kilo-teamet er forsterkninger.
- Jeg blir med dere. - Ikke pokker.
Jeg går jo i rustning!
Og all rustningens energi blir brukt til å beskytte deg.
Hvis du gjør noe annet i den...
Jeg har slåss på halv kapasitet før!
- Jeg kan klare det! - Vi har et kommandoledd her.
Jeg vet hva jeg klarer. Og du trenger min hjelp.
Jeg trenger at du gjør nøyaktig hva jeg sier.
- Hallo der. - God kveld.
- Hallo der. - Men kom ikke du akkurat...?
Hallo der. Hallo der.
Du får unnskylde, men i dag står vi for voldsbruken.
Ikke noe dårlig slagsmål...
- Jeg ba deg bli der. - Du vet at jeg ikke kan gjøre det.
Supergirl!
Brainy, jeg trenger deg her!
Greit, opp med deg.
Jeg skal ikke slå deg, men han gjør det nok.
- Ahimsa. - Nei!
Det er Fi. Du!
J'onn...
Romvesener angrep i kveld NCPDs Rampart-enhet.
Det er skadde politifolk.
Supergirl skal ha være skadd, men vi mangler ytterligere opplysninger.
Hun har det bra.
Tretti sekunder til, og drakten ville ha sviktet.
- Og hun ville ha vært død. - Antagelig.
Var det Supergirl eller en fra Daft Punk?
Supergirl, dessverre.
- Manchester Black, hva? - Til tjeneste.
Det er deg jeg skal takke for advarselen.
- Jeg beklager det som har skjedd... - Fiona.
- Vet du hvorfor de tok henne? - Fi er synsk.
Vi tror at de bruker henne for å kontrollere romvesenene.
Presidenten er på tråden på den mobile kommandoen.
Unnskyld meg.
Presidenten for hva da?
Danvers, jeg viste toleranse-
- da en konfidensiell enhet ble stjålet-
- da agenten dere rekrutterte løslot landets fiender...
Og jeg har gjort alt i min makt...
Utover den bedrøvelige oppvisningen i inkompetanse-
- drar Supergirl ut på et festlig selvmordsoppdrag!
Supergirl er i live. Vi fører henne til DEO nå.
Supergirl forlater ikke DEO hvis jeg ikke gi ordre om det!
- Er det oppfattet? - Ja, sir.
Folk har allerede fått for seg at et romvesen i Det hvite hus-
- er en trussel mot demokratiet. Det er rene kruttønnen.
Deres jobb er å få offentligheten til å føle seg trygg, ikke utsatt!
Så fiks dette nå! Ellers kommer jeg til å...
Det var alt.
Hvordan går det med filtreringen av kryptonitt?
Det går ikke.
Vi kaster bort tiden her. Vi er ferdige!
I beste fall får Supergirl leve videre i en livsoppholdende drakt.
Hvis du ikke har en kjempestøvsuger som suger opp kryptonittpartikler.
Ok, vent...
- Gråter du? - Nei.
Det var... uventet.
Hva er det?
Jeg er ingen robot. Jeg er halvorganisk. Jeg har følelser.
Du burde også gråte. Dette er logiske tårer!
Jeg har følt hva du føler nå, og tro meg, jeg har følelser.
Men akkurat nå føler jeg et intenst raseri.
Jeg skapte denne for å redde jorden.
Men teknologien min ble stjålet. Jeg kunne ha myrdet noen nå.
Føler mennesker det alltid sånn?
Det er subtilt og distraherende.
Hvordan får dere gjort noe?
Svaret mitt?
- Esker. - Esker? Ja...
Pappesker, trekasser, plastbokser?
Imaginære.
Jeg vil at du skal forestille deg at du består av små esker.
Deretter tar du følelsene dine, legger dem i disse eskene, -
- som du så trykker ned til du glemmer at du har følelser.
Så skal du og jeg sørge for å gjøre luften ren.
Greit. Det er gjort.
Det føles... mye bedre.
Utmerket.
Jeg har faktisk løst det.
Naniter. L-Corp. Har vel en underavdeling for nanoteknologi?
Vi må omprogrammere naniten til å spore og filtrere kryptonitten.
- Vi trenger ingen kjempestøvsuger. - Nei, bare trillioner av små.
Jeg ba deg om å ikke forlate området!
- Jeg reddet et liv. - Ved å risikere ditt eget!
Jeg er en helt, Alex. Jeg tar sjanser.
Du er også ansatt av DEO.
Hvorfor oppfører du deg plutselig sånn?
Fordi jeg er ansvarlig nå! Blir noen skadd, er det mitt ansvar.
Og hvis noen rømmer og fyller luften med kryptonitt, er det mitt ansvar.
- Og hvis du hadde dødd... - Men jeg døde ikke.
Og du ville ha gjort det samme. Jeg bruker dømmekraften min.
Det er en grunn til at vi har regler. Ellers ville stedet ha kollapset.
Hvis du vil fortsette å jobbe med meg, så du adlyder mine ordre.
Og som din befalshaver sier jeg: Dette din siste advarsel!
Jeg kan huske at du sa at Supergirl var død.
- Vi sa aldri at det var offisielt. - Vi skal sørge for at hun dør.
- Planen gjelder fortsatt. - Planen din er ynkelig.
Hva sa du nå?
Du vil vise folk at utlendinger er uhyrer.
Det gjør du ikke ved å angripe deres beskyttere, politiet, DEO.
Ja visst, det gjør dem redde. Det skaper frykt her oppe.
Men du trenger å få dem til å føle det i margen.
Og hvordan har du tenkt å gjøre det?
Du viser dem at de trenger å være redde for sine barns skyld.
Ok, glem romvesene. Vi leter etter en Fiona Byrne.
Hvis vi finner henne, finner vi alle. Situasjonsrapport?
Jeg har funnet en måte å fjerne kryptonitten fra atmosfæren på.
- Vi har konfigurert nanitene... - Hvor lenge?
Vet ikke. Nanitene har ikke spist kryptonitt før.
De var forståelig nok nervøse.
Jeg vil ikke be dem om for mye.
Ordet ahimsa - er det hindi?
Det betyr ikke-vold. Fi pleide alltid å bruke det.
Fortell om henne.
Da jeg traff Fi, var jeg...
involvert i en gjeng, kan man vel si.
Jeg vanket med fotballpøbler.
Jeg knuste ruter når jeg kunne.
Vi jobbet for faren min. Han lærte meg å vinne en kamp.
Det er lett når du kan knepene.
Det fins en knapp her inne som forhindrer at du skader andre.
Du kan slå den på...
og av.
Så hvorfor sluttet du?
Jeg traff Fi.
Hun fikset gjengens bokføring. Hun skadet aldri noen.
Utenom meg, for et blikk fra henne, og jeg var helt utslått.
Borte. Hennes.
Hun viste meg...
Hun viste meg andre utveier.
Ikke-voldelige utveier.
Ahimsa.
Så fikk guttene rede på at hun var et romvesen.
Hun var ikke lenger trygg der, så jeg sa til henne...
Jeg ba henne om å dra til USA. Der ville hun være trygg.
Vent litt...
Den ringen der...
Jeg har sett noe lignende. Et fragment, før jeg hørte Fiona.
- Ja, hun har en maken en. - Det er dette jeg trenger.
En talisman, noe hun bærer som har emosjonell tyngde.
Jeg kan bruke den som sender for å forsterke lenken til henne.
Vi har et pågående ran på Blackmore og 20th.
- Mr. Olsen? - Hei.
- Er alt bra? - Ja.
Jeg ville bare si hvor takknemlig jeg er.
Jeg har lest en del om Ms. Grant og CatCo og deg.
Dere vet vel hvor viktig det vi gjør, er?
Første enhet på stedet.
Jeg har også fordypet meg i jussen.
Visste dere at man kan bli siktet for å gjenta samme forbrytelse?
Ja. Jeg har en advokat.
Så klart. Jeg sier ikke at du vurderer å vende tilbake.
Men hvis du skulle gjøre det, uten Supergirl... Ikke gjør det.
Er dette den samme Nia Nal? Den unge journalisten-
-som så overtalende fikk sjefen sin-
- til å handle og si ifra når uskyldige ble angrepet?
Jeg låter ikke som meg selv, men dette er annerledes.
Hvis du begir deg ut igjen...
Jeg føler på meg at noe fælt kommer til å skje.
Helter begir seg ut...
selv når de vet at noe fælt kommer til å skje.
Det er det som gjør dem til helter.
- Det fungerer. - Jess.
Fi?
Kan hun høre meg?
Der er du jo, elskede.
Du ser fryktelig ut.
Du er perfekt.
- Har de gjort deg noe vondt? - Jeg overlever.
Du så det først. Hvorfor hjelper du meg ikke?
Vold er ikke lenger min sti. Jeg kan ikke hjelpe deg.
Hva skjer?
Vi må skynde oss. Fiona, vet du hvor du er?
Nei. De bruker en slags parasitt for å styre telepatievnen min.
Jeg tror at de har ført meg nær en folkemasse.
Jeg kjenner duften av bakverk, søtsaker og smågodt...
Og jeg hører musikk.
- Få henne tilbake. - Jeg kan ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg kan ikke!
Jeg prøvde, Alex. Jeg prøvde med bønner, med tankestyrke...
Men så snart jeg er på sporet, tas bevisstheten over av vrede, -
- av vold og følelsen av svik mot Kara.
Jeg er ikke mannen min far håpet at jeg skulle være.
Det eneste jeg har gjort rett, er å utnevne deg til DEO-sjef.
Nei, det er det eneste du har gjort feil.
Alt er min feil.
Alt dette, det er min feil.
Jeg var med på mange tilbakeslag da jeg var sjef her.
Men jeg løste det, for jeg stolte på magefølelsen-
-og staben min.
Alex, du må stole på magefølelsen.
Hvis du gjør det, kommer du til å lykkes med alt.
Du innser vel...
at du utstråler visdom?
Du er akkurat den personen faren din så for seg.
Hvordan forener vi det vi er med det vi vil være?
Vi tilgir oss selv.
Pasifisme er ikke det samme som passivitet.
Du må bare lære deg å slåss uten å heve sverdet.
- Jeg gjorde rett i å utnevne deg. - Du gjorde det kanskje for tidlig.
Ok, fortell hva du så.
Vi skal finne Fiona og de som tok henne.
Ja, sjef.
Jeg ser etter alt som kan trekke folkemasser-
- med krysshenvisning til alt smågodt i løsvekt-
-og alle kjente energisignaturer.
- Har du funnet dem? - De er på National City Fair.
Jeg henter Manchester. Bra jobbet, Brainiac.
Samle alle tilgjengelige agenter. De skal være klare om fem minutter.
Oppfattet.
Rent hypotetisk, hva er oddsene for at vi vinner uten Supergirl?
Mot hjernevaskede romvesener hvis eneste mål er å skade andre?
Oddsene er ikke kjempebra.
Og med henne?
Hvis hun kan slåss, vinner dere. Men atmosfæren er ikke ren.
Da sørger vi for å rense den.
- Du har innkalt. - Hva?
Kryptonitten, da? Følger du ikke regelverket?
Jeg gjorde det...
men jeg trenger deg ved min side der ute.
Jeg var redd.
Redd for å skuffe alle. Presidenten, landet...
Og jeg trodde at reglene skulle beskytte meg mot fiaskoer.
Danvers-søstrene har aldri vært flinke til å følge regler.
Jeg vet det. Jeg glemte det.
Jeg er lei for det.
Hvis vi skal vinne dette, må jeg stole på instinktet mitt.
Og jeg stoler på ditt.
Og ja, du har rett. Foreløpig er luften er ikke helt ren.
Så vi tar en sjanse.
- Klarer du det, tror du? - Det vet jeg at jeg gjør.
- På med drakten, da. - Jeg har ikke noe valg.
Du tråkket på Beeboen min!
Se på det som en metafor for livet.
Slutt å dra til deg oppmerksomhet! Vi har en jobb å utføre.
- Hvordan ligger vi an? - Vi er klare.
Det meldes om et angrep mot National City Fair.
Politiet sikrer området, folk oppfordres unngå stedet.
Luftrenheten ligger nå på 75 prosent.
Slipp henne!
HJEMMEBAKTE PAIER
Ikke paiene...
- Du gjorde det virkelig... - Små esker.
- Luftkvalitet? - 90 prosent.
Det er fortsatt dødelig. Du må spare på energien.
Jeg må bare løse en ting til.
Der borte.
Dere, vi må vekk herfra. Dere!
- Hva er det som skjer? - Drakten tar for mye skade.
Jeg hjelper deg.
Stå stille.
Takk for oppladningen!
Hva er det som skjer?
Systemet stenges!
Drakten har sluttet å fungere. Jeg kan ikke røre meg!
- Vi bør gå herfra. - Ikke før vi har avsluttet alt.
Drep henne, greit.
Pokker ta dette.
Jeg kaller dette for boksåpneren. Det fins vel kryptonitt i luften?
- Så hva skjer hvis jeg skyter? - Slutt!
Luftrenheten er nå 99 prosent.
Hvorfor beskytter du henne? Hvorfor beskytter du noen av dem?
Se på hva de gjør!
- Det er dere som gjør dette! - Folk trenger å være redde.
Om det så betyr at vi må overbevise dem.
Hundre prosent.
Stanser alle funksjoner og låser opp drakten.
Akkurat. Velkommen til Otis...
Nei! Vi slåss for frihet!
Vi slåss mot kakerlakker og...
Mercy!
Nå er de fri.
Fi?
Fi, jeg er her, elskede. Jeg er her.
Jeg er her.
Du...
Vi må ta henne med til sykehus.
- Nei. Jeg holdt ut for din skyld. - Det må være noe vi kan gjøre!
- Jeg kan lindre smerten hennes. - Gjør det, da! Vær så snill!
Jeg er her.
- Lov meg... - Nei, slutt.
Lov meg å ikke være sint.
Jeg vet at du vil være det.
Jeg elsker deg, Manchester.
Jeg elsker deg også.
Jeg skal vare på deg. Jeg lover å ta vare på deg.
Sånn, ja.
Fi?
Hvorfor, Fi?
De tok elsklingen min fra meg.
Hvorfor?
Jeg vet at du sannsynligvis kommer til å ville begynne å jobbe.
Men?
Men...
Hva har skjedd?
Gratulerer, direktør Danvers.
Greit. Vi kan legge til en seier, og det er takket være dere.
Dere skal være stolte av dere selv.
- Kan jeg hjelpe dere? - Hei. Oberst Lauren Haley.
Presidenten har sendt meg.
Siden du brøt ordre, vil han sette deg under overvåkning.
Hvor lenge skal du være med oss, oberst?
Så lenge som vi må.
- Vi burde ha diskutert saken. - Skulle jeg bare sitte her?
- Og hvis du ble sendt i fengsel? - Jeg snakket med advokaten min.
Det er merkelig. Ingen anklager, ingen siktelse.
Politiet kan komme til å få hjelp av Guardian.
Til slutt ble det bedre enn jeg kunne forestille meg.
- Hallo, hva skjer? - Du er en internettrend.
Er jeg?
Men ingen god trend.
"Guardian setter ned foten." "Mennesker slår tilbake."
"Frihetens vokter."
Ja...
Det trenger jeg virkelig. Har du noen...?
Med rabarbra? Tre stykker. Tror du at jeg er amatør?
Paidronningen...
Takk.
Går det bra med deg?
Jeg har vært med på verre ting enn en barnevakt i militæruniform.
Jo, men hun ville vært ikke her hvis jeg hadde fulgt dine ordrer.
Hvorfor tenkte du ikke sånn for seks timer siden?
Du fulgte instinktet og jeg mitt. Det er ingenting å beklage for.
Å være sjef innebærer å gjøre det som trengs og ta konsekvensene.
Så vi gjorde det rette.
Jeg står uansett bak deg.
Ja, uansett.
Apropos det, kan du klø meg her?
- Absolutt ikke. - Jeg var i full rustning!
Jeg kan ikke... Det er så irriterende.
- Niks. - Det er... Au!
Hvor mye for hele partiet?
Lufta er renset. Vi har mye å gjøre.
Kan jeg dra tilbake til treningen nå?
De er døde. Jeg så Otis.
Supergirl er tilbake.
- Hva skal vi gjøre? - Slutt!
Hva har jeg sagt? Det fins ikke noe "vi"!
Det spiller ingen rolle hvem som leder oss.
Det eneste som betyr noe, er at du sluttet deg til.
Du ville oppnå noe, ikke sant?
Greit? Da ser vi hva vi kan gjøre.