EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Det virket som det var i går vi satt og så på timeplanen for førsteåret.
Nå snakka vi om skoleballet vårt.
Vi må ta gruppebilde. Det blir en flott kveld.
- Ja, siden du går med Cody. - Jeg trodde han likte meg.
Vi har snakka så mye sammen om Reagan.
Snakker dere om ballet?
- Har jeg nevnt at jeg valgte temaet? - Hver dag siden mars.
En kveld i New York. Og jeg går dit alene.
Ingen tilfeldig fyr skal få ødelegge bildet mitt.
Hva med deg, Katie?
Hun har ikke sagt til fyren hun liker, som liker henne, at hun liker ham.
De gjemmer følelsene for hverandre bak forakt og fornærmelser. Nusselig.
Jeg trodde han likte meg, men ingenting har skjedd siden han vant laptop til meg.
Han fortalte deg helt tydelig at han likte deg. Nå er det din tur.
Dette omhandler ikke meg, så jeg går nå.
Blir noen med på pedikyr?
Du er redd for å si det, men derfor er jeg her. Gå og spør!
Jeg skal... tenke på det. Jeg må kanskje bare...
Hei.
Var det om ballet? Den sjefete venninna sa at hun sto bak temaet.
- Ja. - Jeg gikk ikke på mitt.
Smoking, blomster og dansing. For en klisjé.
- Der har vi svaret. - Spør ham, da.
Han sier ja. Det føler jeg på meg.
Ok. Jeg gjør det.
- Få opp farta. Ballet er på lørdag. - Ok.
Nei. Jeg tar en pedikyr før ballet i stedet. Ha det, da.
Jeg skal spleise dem.
Hvem bryr seg?
Bestemors øredobber blir perfekt med kjolen. Men ikke legg ut bilder.
Hun vet ikke at vi har dem.
Takk, mamma. Og takk for at du ikke er oppsynsvakt.
Det fungerer for oss begge.
Joe og jeg skal på spillkveld med Lori og Dave.
Det minner meg på å ikke legge ut bilder.
Jeg sa til skolen at jeg ikke kunne fordi jeg skulle til bestemor.
Det stemmer. Spillkveld. Advarte du ham om at Lori kan bli...
Vilt konkurranselysten? Hvem bryr seg?
Jeg er bare glad for at Joe er med.
Og for snacksen.
- Aldri i verden. - Ikke sant?
Lori har bacon på alt. Noen ganger har hun bacon på bacon.
Jeg sa bare ordet "bacon". Jeg har ikke noe.
Jeg står på venteliste til skuespillerlinja ved NYU!
Hva? Jeg visste ikke at du hadde søkt.
Ingen visste det. Jeg gjorde det for ikke å angre på at jeg ikke gjorde det.
- Dette er helt utrolig. - Dette er stort, vennen min.
Det er bare ventelista, jeg mener... Ingen plass, ikke noe avslag.
Du får vite det en gang mellom i dag og 1. august.
Dette er fantastisk.
Hva om jeg kommer inn? Jeg gjør ikke det. Men hva så?
Jeg tenker ikke på det, siden jeg ikke kommer inn. Men hva om jeg gjør det?
- Dette er forferdelig. - Forferdelig?
Jeg har aldri sagt det til Alexa.
Da jeg søkte, var det utenkelig. Nå er det et skudd i blinde,
så jeg må fortelle henne det,
noe som betyr å fortelle henne at jeg aldri fortalte henne det.
- Men ikke akkurat nå. - Jeg gir ikke opp kjærligheten.
Du spør Aiden.
- Jeg vet ikke engang når vi ses igjen. - Du jobber i morgen.
- Vi liker å holde det profesjonelt... - I morgen.
Jeg vil at du skal være lykkelig. Du gjør det.
Aiden?
Den irriterende baristaen som vant laptopen til deg? Den så jeg komme.
Skal du be ham ut?
Jeg klarer ikke å tenke på det. Jeg må fortelle Alexa om NYU.
NYU, skoleballet...
Skulle ønske vi kunne fortalt bestemor om alt,
men jeg sa at vi var utenbys.
Er alt i orden?
Du satte Colombia-bønner på Kona-hylla. Jeg bryr meg ikke, men du gjør nok det.
Selvsagt. Du vet hva jeg mener om kaffelagring.
Ok.
Kan jeg fortelle deg en hemmelighet?
Er dette Undercover Boss, og så er du en mann i maske ved navn Ron Wired?
Dette er stort, på en måte. Vet ikke. Kanskje? Det kan være det.
- Hold meg oppdatert. - Jeg søkte på skuespillerlinja ved NYU,
og fant ut at jeg står på venteliste.
Hva? Det er fantastisk.
Jeg har ikke sagt det til Alexa.
Jeg kommer jo ikke inn, og om jeg gjør det, som jeg ikke gjør,
skal jeg til UNC med Alexa.
Bare si det til Alexa.
Jo lenger du venter, jo mer stressa blir du.
Ja.
Takk for kaffehjelpen...
Rådet.
Vi er jo venner.
Venner.
- Har du spurt ham? - Ikke ennå.
Bra at jeg er her. Si at jeg vil ha en latte. Så sier du:
"Alexa liker latte, slik som jeg liker deg."
Så...
Alexa liker latte...
Fiksa. Min gode latte.
Med New York-silhuetten i skummet, så du kan si: "Apropos New York..."
Jeg skjønner.
Har du spurt?
- Du gjorde ikke det. Jeg gjør det. - Nei!
Han ser på meg som en venn.
Virkelig?
Han sa så.
- Gå bort og si... - Nei!
Jeg må jobbe videre, så...
- Det du skulle med kosten, skal jeg nå. - Da fjerner du vepsebolet i smuget.
Jeg må gå og... rive ned et vespebol, så...
Venner? Jeg vet ikke hva som er verst. Du eller latten din.
Du.
Det er ikke din kopp!
Jeg har gleda meg til spillkvelden. Familien min drev med puslespill.
Joe, da. Puslespill er ikke spill. Du kan ikke vinne i puslespill.
Jeg trodde du ble med i kveld.
Ja...
Så innså jeg at jeg ikke ville.
Jeg spiller konsert i byen. Jeg får ikke betalt,
men jeg kunne få det jeg ville fra hittegods.
Takk.
Du ser fantastisk ut.
Takk. Det gjør du også.
Den er her! Ok.
- Vi har egen limousine. - Hva?
- Den er så blank og langstrakt. - Jeg ville bare overraske deg.
Tungt å holde noe skjult for den du deler alt med.
- Det er det virkelig. - Jeg sitter på med dere.
- Vi skal i den andre retningen. - Det går fint.
Én gang så jeg for meg å dra på ballet med Lucas.
Soltak!
Men han spilte ikke luftgiftar gjennom soltaket, så...
Ha det!
- Ha det gøy! - Glad i dere!
Så godt vi gjør dette under ballet. Ellers hadde jeg grått i en pose popkorn.
Husk at det er Joes første spillkveld. Jeg vil at vi skal forbli venner.
Jeg tar det rolig, ok? Silkehanskene er på.
Oi. De har jeg aldri hatt på før. De var litt tettsittende.
Vi må helt klart legge til New York på lista over steder vi må besøke.
Ja.
- Én dag. - Er det ikke fantastisk?
- Temaet var... - Din idé!
Temaet er ikke så bra om du nylig fikk avslag fra NYU.
- Virkelig? Det var trist. - Jeg ville ikke snakke om det,
men med alle New York-greiene...
Du søkte, i det minste.
Du trenger ikke lure på hva som kunne ha skjedd.
Jepp. Jeg vil for alltid vite at jeg fikk avslag.
- Jeg hørte at det er pølsebod her. - Jøss! Så flott.
Om vi skal tilbringe kvelden i New York, bør vi snakke deretter. "Fuhgeddaboudit."
Ja, "fuhgeddaboudit".
Kom igjen, Katie. Gjør det, du også.
"Fugheddaboudit."
Nei, det er sånn:
"Fuhgeddaboudit!"
Skulle ønske de ikke valgte mitt tema.
For min del kunne temaet like gjerne vært:
"En kveld der du konstant blir påminna om at du ikke kom inn."
Derfor dropper han aksenten, ikke fordi han er en dårlig skuespiller.
Jeg fant fotografen til gruppebildet. Jeg vil huske hvor fin jeg var.
Og alle dere, da.
Greit, alle sammen. På tre.
Én...
Favorittsangen min! Kom igjen!
Hannah!
Kom, jeg tar ikke første dans på ballet uten deg.
Vi er i New York!
Jeg venta på at de skulle stikke.
Jeg og Dave kan begynne, siden Joe er vant med puslespill.
Vi gir dere en innføring.
Og spillkvelder handler om å ha det gøy med venner.
- Ok. - Klar, ferdig,
gå!
Greit. Få se.
Det gavmilde treet.
Tre ord. Det andre.
Gi.
Gavmild.
Tredje ordet.
Gavmild yoga. Nei. Gir ikke mening.
Ok.
- Tre! Det gavmilde treet! - Ja!
Ja, mener jeg.
Ok.
En film. To ord.
Løvenes konge.
Fotball! Remember the Titans.
En bjørn? Care Bears!
Paddington! Paddington 2!
Tida er nesten ute.
Jumanji.
- Mamma Mia? - Tida er ute!
Nei, det var Løvenes konge.
Det gir mening nå.
- Ett poeng på tavla. - Det er bra. Vi fikk ett poeng.
Ikke at det betyr noe, vi har det jo bare gøy.
Og det var kjempegøy.
Så mange ganger du gjetta, så.
Klar, ferdig,
gå!
Film. Ett ord.
Titanic.
Bok. Seks ord.
Harry Potter og fangen fra Azkaban!
- Det var kjapt. - Det så jeg, Jack!
Det var gøy å se på.
TV-serie. To ord.
Stranger Things!
Den gikk kjappere.
Hvordan fikk du Stranger Things ut av det?
Sist gang vi så på det, sølte jeg ut en kopp te.
Tre poeng. Skriv det på tavla.
Dere må være mette nå...
etter å ha bitt i det sure eplet!
Vennen, da. Denne siden av deg har jeg aldri sett før. Så gøy.
Beklager.
- Jeg trodde du vokste opp med puslespill? - Ja.
Etter at du vi slutta å spille spill, siden jeg vant så mye.
Deres tur, med mindre dere vil skrive "null" på tavla og få det overstått.
Du vet hva dette betyr?
- Tar du av silkehanskene? - Den tok du, altså?
Se på Ryan som triste-danser.
Uansett hvor han snur seg, blir han påminnet om New York.
Ja.
- Angående... - Den nest beste sangen jeg vet!
- Vil du danse? - Jeg er på vei.
Ja. Absolutt. Ja, ok. Ha det.
Jeg klarer ikke å holde me...
Ikke denne, engang?
Du kom.
Beklager at jeg er sen.
Jeg er søt, men ikke alltid så gløgg.
Trodde du ikke likte ball.
Jeg gjør ikke det.
Men jeg...
liker deg.
Jeg liker deg også.
Så bra.
Ellers måtte jeg latt som jeg var her tilfeldig.
Endelig!
- Jeg holdt henne igjen så lenge jeg kunne. - Se på smilet ditt!
- Jeg vet det. Vi liker hverandre. - Jeg vet det.
- Det må ha føltes godt å si sannheten. - Det gjorde det.
- Jeg står på venteliste på NYU. - Du tar det nå, ja.
- Hva? - Jeg beklager.
Jeg søkte for lenge siden, trodde aldri jeg kom inn,
men nå står jeg på venteliste. Jeg kan komme inn, men sikkert ikke.
Jeg ville virkelig fortelle deg det.
Si noe, er du snill.
Gruppebilde. Ingen går noe sted, uansett hvor bra sangen er.
Denne gruppa igjen, ja.
Har du saltkringla mi, Katie?
Så smiler vi.
- Dette avgjør spillet. - Ok. Lang hale.
Lomme foran.
- Grillreke, kompis! - Kenguru!
Tiden er ute!
Den satt, dere! Vi vant!
Den satt, ja. Nå går vi hjem.
Aksenter er ikke lov. Siste poeng teller ikke.
- Gi meg poenget, så får du en brownie. - Nei, gi meg det,
så baker jeg brownies for et år, ok?
For en katastrofe. Bestevennen min og kjæresten min går ikke overens.
Kona mi og min nye bestevenn går ikke overens.
Jeg som har kjøpt tennisrekkerter.
- Hva skal vi gjøre? - Levere dem tilbake, da.
Joe er en jubler. De født i Vekten skal ikke være jublere.
Hei!
Konserten gikk kjempebra. Publikum elska meg.
Sjekk den kule tingen fra hittegods.
Kult.
Hvem vant?
Kan vi få en offisiell kjennelse?
Jeg vant iallfall, som droppa dette.
- Jeg skal finne reglene. - Du finner dem ikke, for de fins ikke!
Spillmesteren har en kjennelse.
Aksenter...
er tillatt, kompis. Vinnerene er Team Lori og Dave.
Ja! Hvem sitt hus?
Mitt hus!
Ja, vennen!
Det var gøy.
- Du. - Du.
- Veldig imponerende. - Hva er det som skjer?
- Hadde dere det gøy? - Jeg får brownies i et år!
Ja, dette bør vi gjøre ofte.
- Hva behager? - Hva?
- Omkamp neste lørdag. - Ja.
Kjempegøy!
- Vi brenner spillene. - Vi kan tenne på dem i røykegrillen.
Jeg har ødelagt alt.
Vet du hva?
Jeg gjorde noe verre en gang.
- Å? - Ja. Gjør deg klar. En trist historie.
For et par år siden ville jeg be opp ei jente til dans.
Jeg øvde på dansetrinnene mine i speilet i korridoren.
- Så søtt. - Det var det.
Helt til jeg mista balansen midt i "Nae Nae", og falt ned trappa.
- Å nei! - Å jo.
- Nå vet du hvorfor jeg hater ball. - Var det derfor du ikke dro?
Ja.
Så...
Kan jeg endelig få dansen min nå?
Hun forteller meg alt!
Jeg kan alle passordene hennes. Vet at hun bruker barnetannkrem.
Da hun var liten, var hun forelska i Lynet McQueen.
Ja, ikke sant? Men dette handler ikke om det.
Vi skulle begynne på college sammen.
Hvordan kan hun skjule å søke på skuespillerlinja fra sin beste venn?
- Kanskje... - Hun fortalte meg ikke
noe som ville gjøre henne så nervøs, forventningsfull, skremt og spent?
Hun gjennomgikk alle de følelsene uten støtten fra sin beste venn.
Jeg må spørre henne, men ikke akkurat nå. Jeg er ikke klar.
- Det er ikke riktig tid. Det er skoleball. - Sant.
- Kanskje vi skal danse? - Kanskje vi skal danse.
Jeg liker tanken på det.
Takk for at du risikerer livet med meg på dansegulvet.
Takk for at du fikk meg til å le.
Takk for... at du nesten ba meg med på ballet.
Takk for at du la merke til at jeg nesten ba deg med på ballet.
Kan jeg ta over?
Unnskyld for at jeg skjulte dette for deg.
Unnskyld om jeg fikk deg til å føle at du ikke kunne si det.
Nei, det gjorde du ikke.
Det er bare så overveldende.
Tanken på å drive med skuespill...
Om jeg fortalte det, hadde det ikke vært ekte.
Nå har du fortalt det.
Betyr det at det er ekte?
Det betyr ingenting. Jeg står bare på venteliste.
Selv om jeg kommer inn,
betyr det ikke at jeg skal dit.
Jeg kan ikke forestille meg å leve uten deg.
Ikke jeg heller.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen