EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hei. Du, jeg...
Har du sett. De sendte oss visst perfekt dame til jobben.
- Hva slags ranch er dette? - Vi driver mest med hester. Liker du det?
- Ikke så godt. - Vent!
- Er ikke du fra barnepikefirmaet? - Nei.
Pokker. Har du erfaring med barnepass?
- Nei. - Erfaring med å lyve? Det har jeg.
Hils på den nye barnepiken! Tuck her. Og du heter?
Ikke barnepike. Bilen og telefonen døde. Jeg må låne...
Kom ned hit, folkens!
- Dette er den nye barnepiken. - Jeg er ikke det.
Dette er Brody, Dylan og Chloe.
Hei, dere. Er foreldrene deres her?
Nå bryter jeg sammen. Bilen først, og nå jeg.
Moren vår døde for to år siden.
Å. Det var leit å høre.
- Takk. - Og takk for at du kom, barnepike...
Bare Bailey. Jeg må låne telefonen, få hjelp og komme meg hjem, hvor enn det er.
Har du glemt hvor du bor? Har du sjekka adresselappen på sekken din?
Skulle ønske det var så enkelt, vennen. Du må aldri date en musiker.
Det går fint, vennen min. Det går fint. Jeg må bare låne en telefon.
Mobiltelefon. Hustelefon. Xylofon.
- Er det en telefon? - Til ingen nytte.
- Uværet slo ut telefonforbindelsen. - Selvsagt. Hvorfor hater du meg?
Se, så flink hun er med barn!
Den reneste Mary Poppins. Barnepike nummer ti er en vinner.
Ti barnepiker? Hva feiler det dere?
Hun der. Sinnemestringsproblemer.
Kødder dere? Vi ansetter ikke henne bare fordi dere dustene syns hun er heit.
- Syns "dustene" at jeg er heit? - Sjukt heit.
Skikkelig heit.
Dere aner ikke hvor mye det betyr. Dere aner ikke hva jeg har vært gjennom, og...
- CV, takk. - Jeg har ingen, fordi jeg...
...tror du kan dundre av gårde fordi du er så pen?
Nei. Fordi jeg ikke evner å gjøre noe som helst.
Hør her. Vi dobler den forrige lønna di, med mindre vi finner ut at du ble sparka,
da må vi halvere lønna di og ta fra deg bonusordningene
fram til du beviser hva du kan. Kompromissløs, det er det jeg er.
Vil du sitte sammen med meg? Jeg er litt redd for torden.
Om du er redd, så.
Det går fint.
Herre min hatt, en bror til?
Du smigrer meg. Jeg er faktisk faren deres.
Og blant alle disse er det jeg som er farens kjæreste.
Du er tidlig ute til intervjuet. Det liker jeg.
- Faktisk, Mr... - Beau.
- Mr. Beau... - Det er fornavnet. Bare Beau.
Bare min Beau.
- Og du, om jeg tør spørre? - Bailey. Jeg...
Vår nye barnepike.
Bailey, Summer. Summer. Bailey.
Kom. pappa! Kan ikke bli sene. Ses etter skolen.
Vent litt, Tuck. Faren din har ikke engang sjekket referansene hennes.
Hun tror jeg er broren deres. Du er ansatt.
Hvorfor kaster vi bort tiden? Hun er ung, pen og kjempeflink med barn.
- Jeg er ingen barnepike! - Da synker lønna drastisk.
Hvis du ikke er barnepike, Bailey, hva gjør du hjemme hos oss?
Vel. Alt begynte i går kveld. Jeg og kjæresten min, Boone, sang på Tootsies.
Bandet har spilt der lenge, men i går kom Sam Gold fra Sam Gold Records for å høre.
En av de største countryprodusentene. Liker han deg, kan det endre livet.
Og ikke for å skryte, men vi var helt rå.
Drømmer, du ga meg søte drømmer Hele dagen lang
Drømmer, du ga meg søte drømmer Det ble nattas sang
Jeg elsker deg, jeg drømmer om deg Men stagger det min trang?
Drømmer, få drømmene til å forsvinne Du kan gjøre drømmen sann
Det viste seg at Sam Gold ikke syntes at vi var så rå som jeg syntes.
Det var hjerterått.
Hva gjør du hjemme hos oss, da?
Jeg var selvfølgelig ganske knust,
men Boone ville ikke dvele ved elendigheten.
Han ville snakke om framtida.
Du vet hvor høyt jeg elsker deg, Bailey?
Det gjør jeg. Ja.
Jeg gjør det. Herlighet, Boone. Du skal ikke...
Gud være nådig! Du skal det!
Svaret er ja!
Det vil jeg!
Hva da?
La deg fortsette.
Fortsett.
Gutta og jeg har snakket sammen
og funnet ut at om det ble fiasko i kveld, som det ble,
så måtte vi, bandet, gjøre noen endringer. Ikke sant?
Gjøre ting annerledes. Velge en ny retning.
Ok. Hvilken retning?
Du er ute.
- Hun er inne. - Hva?
Bandet har spilt sammen i ni år uten å bryte gjennom.
- Noe må endre seg. - Bytter du meg ut med henne?
Bare profesjonelt sett.
Men alt går fint. For hvem elsker fortsatt Bailey?
Denne fyren!
Har det rabla for deg, Boone? Vi er et team! Sammen for alltid!
Enten tar du alt som følger med meg eller ingenting!
Han valgte "ingenting".
Stakkars lille venn, da.
Jeg ringer etter en Uber, som kjører deg hjem.
Jeg har ikke noe hjem. Boone og jeg bodde sammen.
Er det derfor du kjørte rundt i uværet? Du hadde ikke noe sted å dra?
Nei. Kan dere tro det? På én kveld mista jeg hjem, karriere og mann.
Så...
Du er singel?
Om noen bare kan kjøre meg til nærmeste bensinstasjon...
- Tornado! - Kom igjen.
Dere kjenner rutinen. Ned i kjelleren.
Vent på meg!
Dere kjenner meg ikke, så jeg forstår om dere ikke vil... Jeg blir med ned.
Folkens?
Folkens!
Unnskyld.
Forsiktig i trappene, Bailey. De er veldig bratte.
Ikke tenk på meg, kjære.
Stiletthælene mine er mye tryggere enn de flate støvlene med metalltupper.
Det er altså slik det skal slutte.
- Hva ligger under der? - De ni forrige barnepikene.
Du tuller?
Vennen min, da. Du skjelver.
Dere er så heldige, som har hverandre. Slik det er nå,
må jeg vel komme meg gjennom resten av livets tornadoer alene.
Det er helt sikkert en som er ment for deg som venter.
Der ute.
Jeg misunner dere virkelig. Dere har en nydelig familie.
Takk. Hvor er din familie, Bailey?
Jeg har ikke mye mer familie enn Boone, egentlig.
Dere vet hva som skjedde.
Når det gjelder øvrig familie, så stakk mamma da jeg var to.
Hvem stikker vel fra deg?
Boone og moren hennes så langt. Og hun er så vidt i gang.
- Har deg, Chlo. - Gutter! Her borte!
Jeg har blitt bedratt Behandlet dårlig og forlatt
Når skal noen elske meg?
Jeg har blitt skuffet Herset med av de jeg har truffet
Når skal noen elske meg?
Når jeg finner en ny mann Som er min, mitt livs sang
Går hjertet alltid i tusen knas
Det skjer hver eneste gang
Jeg har blitt bedratt Behandlet dårlig og forlatt
Når skal noen...
Slutt!
Liker hun ikke The Everly Brothers?
Jeg kan ta Doobie eller Jonas.
Cassidy?
- Vennen min. Åpne døra, Cassidy. - Hva er det som skjer?
- Vær så snill. - Vedder ti spenn på at hun ikke åpner.
- Dette må ta slutt. - Hva må ta slutt?
Du sier at du har det bra, men det tyder ikke på det.
- Hva er det hun ikke har det bra med? - Det er nesten to år siden mamma døde. Du...
Slutt å stenge oss ute. Vennen?
Hun trenger kanskje litt kvinnelig håndlag.
Jeg høyner til 50.
Cassidy? Cass?
JM?
Jeg aner ikke min arme råd. Hva skal jeg gjøre?
Hun snakker ikke med meg eller psykologen. Gråter ikke.
Hun har ikke grått én tåre siden mora døde. Unormalt.
- Vi fortsetter. Det var fett. - Søstera di, da?
- Pga. henne spiller vi ikke. - Tuck!
Beklager, pappa, men to år har gått. Vi hadde et band med mamma,
men etter at hun døde, fikk vi ikke røre noe. Pga. henne.
- Det holder, Tuck. - Jeg er enig. Det holder nå.
I to år har vi måttet passe på alt vi gjør og sier. Ikke nevn mamma foran Cassidy.
Ikke spill musikk foran Cassidy. Vi har også mista mora vår, altså.
Hvorfor må hele familien følge hennes regler?
Nei, Cassidy.
- Nei, pappa. - Jeg går, jeg.
- Nei, jeg. - Ingen av dere går opp.
- Hun gikk på rommet. - To er raskere enn én.
- Kan ikke alle... - Bailey gikk.
Cassidy?
Cassidy!
Cassidy?
Jeg vet at du er her inne. Det er eneste sted som har tak.
Hadde tak.
Kom igjen, Cassidy. Selv hestene var fornuftige nok til å pelle seg ut.
Se på meg, som gråter som en galning.
Tørker meg med jakka han ga meg. Boone ga meg jakka
den kvelden han sa at han elska meg for første gang. Jeg hater jakka!
Men jeg elsker ham.
Og jeg elsker denne jakka.
Greit, Cassidy. Jeg er lei for det med gitaren og syngingen.
Ok? Jeg hadde aldri gjort det om...
Å, Cassidy! Jeg vil ikke dø! I går var det helt annerledes, men...
Hadde jeg aldri fått se soloppgangen igjen, hadde det ikke brydd meg.
Men så skjedde det et slags mirakel, vennen min.
Jeg hørte en stemme kalle på meg.
"Det som ikke dreper deg gjør deg sterk og trygg. Rett deg opp i din rygg."
Noe med "når jeg er alene".
Da visste jeg at Gud prøvde å sende en beskjed gjennom Kelly Clarkson.
Og nå sender Kelly Clarkson den videre gjennom meg.
Du må være sterk.
Du må gå videre.
- Du må... - Herre Jesus.
Alt jeg har hørt om siden du kom er han som ga deg kjærlighetssorg,
at du ikke har noe sted å bo og at karrieren er over.
Det er jeg lei for, Cassidy. Men nå må vi...
Dette er mammas gitar!
Alt jeg har igjen etter henne. Du tok den som om den ikke betydde noe!
Den betyr alt!
Hun betydde alt, og nå er hun borte! Det er urettferdig!
Du har rett. Livet er urettferdig. Og vi mister det om vi ikke stikker!
Hvem bryr seg?
Ikke si sånt. Det ville ikke mora di ha likt.
- Hvordan vet du det? - Hun vil iallfall at du er lykkelig.
- Hvordan vet du at jeg ikke er det? - Skal jeg gjette?
Ulykkelig? Det er fordi at gjennom de siste to åra,
så har folk fortalt meg hva jeg skal gjøre og føle. Hater det!
Bra. Bare rop. Få det ut mens vi går.
- Jeg hater alt! - Gå og snakk samtidig!
Særlig Summer. Jeg hater virkelig Summer!
Da gjetter jeg at det er kjæresten, ikke årstiden?
Hvorfor er han sammen med henne?
- Elsker han ikke mamma lenger? - Selvsagt gjør han det.
- Du bør snakke med ham om det innendørs! - Det klarer jeg ikke.
Jeg klarer ikke å snakke med andre enn mammaen min!
Cassidy...
Jeg er så lei for det. Jeg vet hvor vondt det er. Vennen min...
Å endelig gi slipp, slik som dette, det er bra. Alt det...
Herregud. Cassidy! Herregud.
Det hadde hjulpet utrolig mye om du bare kunne bruke føttene.
Det fungerer greit å dra deg også.
- Takk Gud. Jeg fant henne. - Du fant henne?
- Pappa! - Hei, vennen. Det går bra.
Klem og gå.
Hei. God morgen.
Du er våken, ja. Du er her. Jeg må bare hente klærne i tørketrommelen.
Den overmadrassen, forresten. Det var som å dø og komme til himmelen.
Ikke dø. Ikke himmelen. Herregud. Cassidy er ikke her?
Hun sover fremdeles. Husker ikke forrige gang hun sov så lenge.
Å... Det gjør meg så glad.
Da går jeg bare og henter klærne mine.
De er her.
Har du brettet klesvasken min?
Ingen mann har brettet vasken min før. Ikke at det har vært så mange,
men typen min brettet aldri vasken min,
vasket aldri opp og glemte bursdagen min to ganger.
Jeg er god til å velge, du.
Det er det minste jeg kan gjøre. Du fikk jenta mi tilbake.
- Hva annet kan jeg gjøre for å takke deg? - Kaffe.
Takk og lov. Trodde du skulle be om penger.
- Hva foretrekker du? - Helst femtilapper.
Jeg håper du gir henne penger til å kjøpe bukser.
Jeg vet at den pysjamasen har bukser, for jeg ga den til Beau til jul.
Ok. Jeg skal bare slenge på meg disse buksene.
Hvor fort kan du begynne, Bailey?
Begynne? Jeg har alt det andre benet i buksa.
Hvor fort kan du begynne som barnepike? Rommet er alt ordnet.
- Du sa jo at du likte madrassen. - Men hun er jo ikke barnepike, vennen?
Hun kunne ha lurt meg.
Jeg har aldri sett barna ta imot noen andre på denne måten.
Men hun mangler utdannelse. Hun kan vel ikke HLR, engang.
- Jeg kan HLR. - Kan du Heimlich?
- Ja. - Vet du hvor Beau oppbevarer whiskeyen?
Summer har rett. Jeg er sanger, ikke barnepike.
- Min drøm siden jeg var fire. - Men du kan da ikke gi opp drømmen din!
Det er litt vanskeligere nå, som drømmen ble til et mareritt.
Jeg mangler penger, sted å synge og sted å bo. Kanskje jeg skal prøve barnepike.
- Blir du? - Ja, hun blir!
Vent. Hun har ikke sagt ja ennå.
La meg ta meg av det. Gi meg prisen.
Alle har sin pris. Ikke godta alt. Han klemmer 25-centen så hardt
at ørnen skriker.
Men Bailey vil ikke være barnepike. Hun vil være sanger.
Kan du ikke være begge deler?
Ja. Maria fra The Sound of Music var sanger, barnepike og nonne.
Det toget har allerede gått, du.
Jeg forstår ikke.
Bra.
Flytter du inn, har du enda større sjanse til å bli sanger.
Stol på meg. Du har talent. Du har bare ikke slått gjennom
i mangel av en skikkelig manager.
Godt nytt. Blir du, er jeg villig til å tilby deg beskjedne 20 %.
- Managere tar bare ti. - Femten, da.
God morgen, syvsover.
- Hva er klokka? - Tid for å feire.
- Bailey blir vår nye barnepike! - Med mindre du har noe imot det, Cass.
Men hun er ingen barnepike, Cassidy.
Og jeg bønnfaller deg, som den siste ansvarlige kvinnen i huset.
Er det så lurt å legge ditt liv og dine søskens liv
i hendene til en som ikke har noen utdannelse?
La meg fortelle en liten historie. Det var en gang en høne hos oss som het Naomi.
Mamma oppkalte henne etter Naomi Judd, siden begge overvant depresjon.
Vi fant ut at årsaken til at Naomi var så trist
var at hun la færre og færre egg.
Hun fikk følelsen av at det hennes beste år i livet var forbi.
Det skjer vel med Bailey òg.
Hva har hun igjen, egentlig?
Hun mista mannen, huset og karrieren. Og som Naomi er hun ikke akkurat ungdommen.
Hva vil du frem til?
Jeg sier at vi ikke kvitta oss med Naomi.
Vil du at jeg skal bli?
- Hvem skal ellers ta deg? - Ingen!
Ja vel. Velkommen til familien, Naomi.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen