Tidligere på The O.C.:
Når pengene kommer inn, betaler jeg tilbake. Julie og jeg lever lykkelig alle våre dager.
Vil du gifte deg med meg, Julie?
Sandy, jeg kommer ikke hjem. Jeg drar til Lake Arrowhead med en venn.
Hva skal jeg gjøre når du er borte? Jeg kan ikke gjøre dette uten deg.
Det er ingenting jeg hater mer enn muntre blondiner som vil ta over verden.
- Taylor Townsend? - Jack Hess. Hyggelig å møte deg.
- Jeg blir utvist. - Nei, men Marissa blir.
Jeg vil ha deg ut her fra! NÅ!
- Få hånden din bort fra henne! - Ett ord til, og du er borte fra denne skolen.
- Ikke rør henne! - Ryan!
Hvis noen av dere noen gang setter foten deres nær denne skolen igjen, ringer jeg politiet.
Dette er så feil.
Episk tragisk, liksom.
Verdens ende, gresshopper og et dyr med horn...
Neida, det går greit. Det er egentlig ikke så galt.
Jeg mener, Ryan og jeg går ikke på Harbor lenger, men jeg klarer meg.
Ikke for meg.
Ja. Uten Ryan vil det bli som det første året for Cohen.
Smelt inn i skap, sko som er pissa på,
latterliggjort som "Death Breath" Seth.
Pleide ikke du å kalle ham det?
Dette skulle liksom være det beste året ever.
OK, dere hjelper virkelig ikke på humøret.
Hvorfor må dere muntres opp?
Det er jeg som kommer til å bli teipet både her og der med gaffa-teip.
Wow. Ja. Dere burde være overlykkelige.
Ingen ond dekan, ingen irriterende Taylor Townsend.
Et år med gratis fottøy.
Frihet til å gjøre akkurat det dere vil.
Bortsett fra at det jeg vil er å gå på skolen.
Vel, dere har jo hvert fall hverandre.
Hvis dere holder sammen, vil alt ordne seg.
Avtale?
Avtale.
Hei, Mamma.
OK. Hun vil ha meg hjem med en gang for å diskutere fremtiden min.
Ålreit. Vi møtes senere da?
Oooh.
Heihei.
Ja, okei. Kommer med en gang.
- Sandy. - SÃ¥...?
Eeh... ha en fin dag. - Takk, mann! Du også!
Unnskyld.
Dere, begge to, ha en fin dag - sammen.
Tror du virkelig på alt det der?
Hva? At du vil bli latterliggjort på skolen? Definitivt.
Om at Ryan og Marissa holder sammen, og at alt ordner seg.
Vel, om de kan holde sammen, vet jeg ikke. De har overlevd mye.
Jeg vet ikke om de kan overleve dette.
Jeg trenger at du holder meg.
- Hold meg. - Kom an. Kom an.
Hør her. Jeg har aldri gjort dette før.
Nei nei. Jeg er sjef.
Hør da, dette er ikke vanligvis min jobb.
Si fra når crewet dukker opp.
Hei.
Prøver du å holde Newport Group gående mens Kirsten er borte?
Det, og alt annet.
Jeg vet at jeg ikke akkurat har gjort ting lettere for deg.
Det er ikke meg jeg er bekymret for, gutt.
Det er deg, det.
Sett deg ned.
Jeg forstår alt du har vært gjennom denne sommeren,
det som skjedde med din bror og Marissa, og nå skolen.
Men du må komme deg forbi alt det.
Jeg har. Jeg vil.
Jeg tror ikke du vil.
Ungene på Harbor, Ryan, er ikke noe bedre enn deg,
men de jobber mot fremtiden deres, og du sitter her.
Vel, jeg vil ikke.
- Jeg... Jeg bare... - Du kunne ikke motstå å slå ned dekanen.
Ha hadde hånda si på Marissa.
Som er galt.
Du er nødt til å slutte å tenke på Marissa Cooper og begynne å tenke på deg selv.
Jeg synes du skal slutte å se henne en stund.
Årh, kom igjen, Sandy. Ikke la oss overreagere her.
Jeg sier ikke at dere skal slå opp. Jeg sier at dere må ta en liten pause
til du får deg opp av dette hølet du har gravd for deg selv.
Hei, søta.
Hei.
Jeg har virkelig gode nyheter. Jeg ville fortelle deg det ansikt-til-ansikt.
Mmm, jeg trenger noen gode nyheter.
Jeg har vært i telefonene hele morgenen med Kaitlins internatskole.
De har gått med på å ta deg inn.
Internatskole?
Tydeligvis er det sånn at jo større status institusjonen har, jo mer velkommen er de kriminelle.
- Ikke at du teknisk sett... - Aldri! Jeg drar ikke.
Men, kjære, du får en ny start hvor ingen kjenner deg.
Jeg mener, ingen bortsett fra din søster, og jeg har økt ukelønna hennes for at hun skal holde kjeft.
- Jeg bryr meg ikke om hvem som vet. - Det burde du.
Du må komme tilbake på sporet.
Eller trodde du at du bare skulle bruke et år på å henge med Ryan, og ødelegge livet ditt?
Nei, jeg trodde at jeg skulle bruke året her med deg og pappa, med å få familien vår sammen igjen.
Å, kjære.
Okei, jeg skal ikke tvinge deg på internatskole, men du må love meg én ting.
Hva da?
Du må holde deg unna Ryan.
Mamma, dette er ikke hans feil!
Marissa, jeg gav deg frihet, og se hvor du endte opp--
unngikk akkurat fengsel og ble utvist fra skolen.
Du er nødt til å høre på meg.
La meg og faren din ta hånd om dette.
Jeg fortalte deg.
Jeg skal fikse det.
Du skal få pengene dine.
Alt er under kontroll.
Jimmy.
Hei, Sandy.
De siste par ukene har vært ganske ville.
Ingen har tenkt klart. Jeg vet... Jeg vet jeg ikke har.
Og jeg ville bare si, på vegne av hele familien min,
Jeg beklager.
Jeg setter pris på det.
Takk.
Kom inn.
Du vet, eh... dette er ganske vanskelig, fordi det er ikke den eneste grunnen til at jeg kom.
Julie og jeg har levd i sus og dus de siste par månedene.
Jeg mener, det er ikke det, du vet, vi trenger pengene...
Du vil vite når advokatene skal lese testamentet til Caleb.
Hvis du... hvis du ikke har noe i mot å ta en telefon.
Er det noe jeg... jeg trenger å vite?
Å, vel, nei, nei. Jeg mener, nei. Tuller du? Nei.
Det er fantastisk. Jeg vil bare gi min forlovede litt sjelefred. Det er alt.
Vel, alt for Fru Cooper-Nichol-Cooper.
Du vet, er det ikke litt barnslig av de eldre å gi ...?
De var sophomores
- Store, bitre sophomores - Å, kjære.
- Å, du verden. Ikke se. - Hva?
- Bare, ikke se. - Hei. Glad jeg fant dere to.
Hva tenker du om å hjelpe med skolens produksjon av South Pacific?
Åå! Det er jeg veldig for.
Åh, du mente at vi to skulle hjelpe?
Vel, tatt med i betraktningen at jeg vet at dere to var ansvarlige
for at Marissa Cooper kom på karnivalet,
det minste dere kan gjøre er å tilby dere å jobbe med kulissene for dramaklubben.
Aldri. Okei?
Jeg blir med på synkronsvømminglaget, rytmisk gymnastikk, kulestøt,
frimerkesamling, marsjere for kvinners rettigheter, frigjøre dyr fra laboratorier.
Jeg vil til og med lese tegneseriebøker med Cohen og hans sære gjeng med sosiale utskudd.
Men dramaklubben? Nei.
Du skjønner, Taylor Townsend er president og...
Plutselig gir alt mening.
Å, vi vil være sjauere og Taylor vil være...
Regissøren-- det stemmer-- og skribent.
Jeg er ganske sikker på at Rodgers og Hammerstein skrev South Pacific
Vel, jeg byttet noen tekster, og kuttet bort en karakter.
Det var bare en så bra musikal, at det fikk meg til å ønske at den var bedre.
Det høres strålende ut. Det gjør det. Ja.
Men vet du hva? Jeg tror vi allerede er opptatt, ikke sant?
Fullstendig booka, og jeg blir trøtt bare av å tenke på det.
Det er fullstendig frivillig, selvfølgelig.
Men, med mindre dere ikke vil slå følge med Ryan og Marissa i gatene,
ville jeg tenkt på å vise litt skoleånd.
Wow! Hallo.
La oss gifte oss.
Okei. Delen der du frir og jeg sier ja har allerede skjedd.
Nei, nei, nei. La oss gifte oss akkurat nå.
Altså, ikke akkurat nå, men så fort som mulig. Som for eksempel... lørdag.
Hva kan vi skrape sammen på under ei uke?
Kom igjen. 200 fremmede, en DJ som spiller Kool and the Gang. Hvem trenger det?
Bare familien, nære venner. Vi... vi kan gjøre det her.
Smakfullt, diskré, kanskje en frokost-greie, blomster, en kokk som lager tilpassede omeletter...
- Jeg liker det. - Ja, jeg ringer pastor Donahue.
Og så bryllupsreisen.
Hamstre opp båten,
og seile av gårde rett etter vielsen.
To uker i Hawaii. Det vil få renset opp i hodene våre.
Så kan vi, eh... komme tilbake til virkeligheten.
Å, Jimmy, hva skal vi gjøre?
Marissa tryglet meg om å ikke gå på internatskole.
Jeg har ringt alle skoler innenfor en radius på 80 km, og la meg fortelle deg noe--
alle leser avisa.
Jeg skulle bare ønske at det var en måte vi kunne holde familien samlet.
og gi Marissa de blanke arkene hun fortjener.
Ting vil ikke se så dårlig ut når vi ankrer opp i bukta i Hanalei.
James, hva er din mening om utdannings- sytemet i Kauai?
Kirsten sa hun ville komme straks.
Vi hadde ikke ventet deg.
Er alt okei?
Ja. Fint, takk.
Okei. Vel, jeg skal gi dere litt privatliv.
Kjære... Hva gjør du her?
Ikke det at det er flott å se deg.
Å, det er et offisielt ærend, er jeg redd.
De skal lese testamentet til Caleb på fredag.
Hva er galt?
Jeg har bare jobbet så mye med å legge min far bak meg, og...
Må jeg bestemme meg nå? Kan jeg tenke på det?
Selvfølgelig.
Uansett hva du trenger for å bli bedre.
Jeg må si deg, dog,
at du virket mye mer positiv på Suriak.
Virkeligheten er litt mer komplisert enn hva de forteller deg på Suriak.
Sier hvem? Charlotte.
Jeg har sett henne på kanten av tilbakefall, Sandy.
Hun har disse historiene om hvordan du tror du har nådd bunnen,
og så ryker du på ennå en smell.
Å, kjære, det høres ut som hun prøver å skremme deg.
Hun er bare ærlig.
Sandy...
Mmm. Ålreit. La meg vite hva du vil gjøre med testamentet.
Du burde nok gå.
Fordi hvis mamma finner deg her, kommer hun til å drepe deg.
Ikke hvis Sandy tar meg først.
- Marissa? - Gjem deg.
Gjem deg!
Å. Hva, mamma?
Vi låser ikke dørene i dette huset.
Unnskyld, jeg visste ikke at det var låst.
Så... hva skjer?
Din far og jeg har bestemt oss for å flytte bryllupet frem til lørdag.
Okei, flott.
Og så tenkte vi på Hawaii.
Alltid et klassisk valg.
Nja, vi tenkte at vi skulle ta med hele familien, du og din søster.
Okei, jeg gleder meg til å jobbe med brunfargen min.
Og vi tenkte at vi... vi... liksom, ble der.
- Hva mener du? - En ny start.
For hele familien.
Å legge Newport og hele historien vår bak oss.
Et nytt liv.
Hva? Nei. Okei. Mamma, vi kan ikke. Jeg kan ikke.
Du kan, og du vil!
Etter bryllupet flytter Cooper-familien til Kawaihae.
Okei, hva med dette?
Du og Marissa rømmer sammen.
Eh, forrige gang jeg prøvde å rømme...
Vi ble overfalt av politiet. Skjønner.
Jeg regner med du ikke er helt med på modellhus-ideen heller.
Eh, jeg trodde kanskje vi kunne begynne med noe som ikke involverer at jeg kommer i fengsel.
Er det min feil at de fleste av våre halvveis halvvoksne planer
går håpløst galt og min far må kausjonere oss ut?
Vanligvis, ja.
- Okei, eh... ny form. - Takk skal du ha.
Cooper-familien flytter til Hawaii. Du flytter også,
får jobb som dykkerinstruktør og/eller jobber på en macadamia-nøttegård.
Jeg elsker macadamia-nøtter.
Hva om Marissa flyttet inn her?
Jeg tror nøttegården har en bedre sjanse.
Hvorfor ikke? Marissa burde være i Newport for det siste året på skolen, ikke sant,
hvor enn vi ender opp på skolen?
Vi har nok av rom. Kirsten og Sandy er Cooper-familiens eldste venner.
Og Julie Cooper er ikke akkurat din største fan.
Hvor er Sandy?
På mamma sitt kontor. Ryan, han kommer aldri til å gå for det.
Han vil ikke en gang at du skal være sammen med Marissa.
Greit, du kommer til å trenge ammunisjon.
Takk skal du ha.
Du kan ikke dra. Jeg vil ikke la deg gjøre det.
Jeg vet det.
Vel, nei, jeg mener at jeg virkelig ikke vil la deg gjøre det.
Jeg vil holde deg igjen hvis jeg må. Du er kanskje høy, men jeg er stri og har Ryan på laget mitt.
Bortsett fra at Ryan er en del av grunnen til at de vil at jeg skal dra.
Uansett. Du slapp å gå på internatskole.
Vel, fordi jeg virkelig ikke ville gå på internatskole.
Så hva er det du sier? At du virkelig vil til Hawaii?
Nei. Nei, det er bare det beste vi kan gjøre hvis familien vår skal stå sammen.
Hei, det er bare at... for første gang, noensinne, er foreldrene mine lykkelige.
De har fått en ny sjanse og,
så galt som det kanskje høres ut, tror jeg at jeg vil ta del i det.
Wow.
Hva går av deg, Jimmy?
Du har vært spent i flere uker og nå oppfører du deg som en ny mann.
Jeg føler bare at det endelig går fremover.
Testamentet blir lest opp i morgen, og vi skal gifte oss.
Ooh, snakker om sola!
Jeg-jeg fortalte matforsyneren at jeg skulle møte ham for fem minutter siden.
Vi lurer på enten kalkunpølse eller svinekjøtt.
Hvorfor ikke begge deler?
Hvorfor ikke?
Oh...
Uup. Hei. Hallo, der.
- Er det kona? - Snart.
Ser ut til at historien vil få en lykkelig slutt.
Trodde du meg ikke på telefonen?
Du har sagt det samme hele tiden. Hvorfor ville jeg tro på deg nå?
Fordi nå er det sant.
Du kommer til å få alle pengene dine i morgen kveld. Hvert... hvert øre.
Det er alt jeg ville høre.
Du er en bra mann, Jimmy. Jeg heier på deg.
Men jeg må si deg dette, så klart jeg kan--
dette er slutten.
Ser deg i morgen kveld.
Jeg tok med noe til deg.
Er det en tre-punkts-plan om hvordan du skal holde karakterene dine oppe,
stå på eksamen og komme inn på et fantastisk college?
Det er en bagel, ristet med kremost.
Beklager for i går.
Jeg går ut i fra at du er her for mer enn frokost.
Jeg vet ikke om du har hørt det, men familien Cooper skal flytte til Hawaii.
Cooper-familien?
Jeg tenkte at kanskje Marissa kunne bo hos oss.
Du har mye mot som i det hele tatt tar det opp.
Hør her, jeg skjønner, ålreit? Jeg vil ikke være her og spørre deg om dette, men...
men jeg bryr meg om denne jenta og jeg kan ikke bare stå
og se på at hun blir dradd av gårde til ei øy av sin paranoide mor.
Du og jeg er begge her fordi noen gav oss en pause.
Vel, nå trenger Marissa en.
Vel...
Jeg tror jeg har blitt sentimental av at Kirsten er borte,
eller kanskje hjernen min er kokt av å gjøre alle disse eiendomsavtalene.
Planen din utgjør en myriade av hindringer.
Alt du kan gjøre. Takk!
- Hei! - Heyhey.
Jeg tenkte akkurat på deg, om å se deg på fredag.
Så du kommer?
Ja, men, jeg ser ikke akkurat frem til det,
delen med testamentet, jeg mener, men...
Jeg tror det er viktig for meg å være der, og, eh...
Jeg tror jeg kan klare det.
Da ser jeg deg i morgen.
Er det noen sjanse for at du kanskje, du kanskje vil bli værende etterpå?
La oss se hvordan det går.
Ha det, kjære.
Snakkes.
Så du går til lesingen av testamentet?
Beklager, jeg overhørte det.
Jeg tror det er det rette å gjøre.
Riktig for deg eller for mannen din?
Sandy støtter meg uansett hva jeg velger. Han tilbød seg å gå for meg.
Kanskje det er faren din du gjør det for?
Det er nok litt for sent for det.
Jeg går ikke for ham.
Jeg går for min egen del.
Jeg føler meg bra.
Okei.
Bare lov meg at du sover på det.
Okei, venstre. Nei, ikke scene-venstre, min venstre.
Okei, denne veien, mot meg.
Mer.
Mindre.
Litt mer.
Litt mindre.
Og litt mindre, og litt mindre.
Okei, nå er det fint!
Jeg skulle akkurat til å si det samme.
Åh... Jeg elsker det tonganesiske strandsettet.
Det er så romantisk.
Bra jobba, Summer. Seth.
Seth?
Jeg tror jeg spikra skjorten min fast til veggen.
Han er litt handikappa når det gjelder verktøy.
Summer, det heter "multikappa".
Du vet... det er så bra at dere har hverandre.
- Takk - Ja, takk skal du ha.
Fordi, jeg mener, alle vet at Marissa var den populære av dere.
o-og, Seth, dømmer ikke, men du har ikke akkurat blitt så mye kulere de siste to årene.
Jeg mener, alle lata bare som, fordi de var redd for Ryan Atwood.
Jeg mener, til og med som senior, er du fortsatt den største nerden i Newport.
Å, nei. Ålreit, hør her, megge.
Bare fordi du sier slemme ting, med en snill stemme,
betyr ikke at vi ikke skjønner at du bare er en dum liten megge.
Seth? Summer? Vi har vel ikke et problem her?
Å, nei. Nei, dekan Hess, det er-det er, em, det er ikke noe problem.
Alt er bare helt supert!
Er dette deres tolkning av skoleånd?
Et tilfelle mer, og det vil bli konsekvenser.
- Hey. - Hey.
Hvordan går det?
Jeg tror fortsatt jeg er i sjokk.
Jeg kan ikke tro at dette virkelig skjer.
Hva ville du sagt hvis du ikke trengte?
Jeg ville sagt, hva snakker du om?
Jeg snakket med Sandy og jeg spurte ham om du kunne bo her med oss.
Det tok ham litt tid å komme der, men han sa han var villig til å hjelpe.
Hva er galt?
Det betyr alt for meg at du ville gjort det.
Men?
Men...
Mine foreldre er sammen nå og...
Jeg tror vi har en sjanse til å bli en ordentlig familie.
Okei.
Så...
Jeg beklager.
Jeg vet ikke. Marissa høres ganske opprørt ut.
Og nå vet jeg ikke hva jeg skal gjøre.
Det er ingenting du kan gjøre, bortsett fra å være der for henne
og begynne å tenke på lang-distanse-greia.
Ja, skaffe deg litt webkamera-action.
Du kan starte din egen blogg.
Holde henne oppdatert daglig på de nærmeste detaljene om Ryan Atwood
Og frem til da, ser det ut som om alt jeg gjør
er å få henne til å føle seg verre enn hun allerede gjør.
Så finn på noe spesielt dere kan gjøre før hun drar.
Ja, da har hun noe å huske deg
for når hun er omringet av "hotte" innfødte fyrer og ensomme seilere.
Ikke at det kommer til å skje.
Hør, jeg skal se deres mor om noen timer. Er det noe dere vil jeg skal si til henne?
Kan du spørre henne om hun kommer hjem noen gang?
Hvis vi presser for hardt og det ikke funker, har vi bare oss selv å skylde på.
Ja, men, hvis vi ikke presser noe, kommer vi kanskje aldri til å se henne igjen.
Du vet, situasjonen er litt for komplisert for de kommentarene der.
Kanskje jeg dro den litt for langt.
Kom igjen, kjør meg til skolen. Så hjelper jeg deg med noe til Marissa.
Vel, du ser fin ut.
Eh, takk.
Jeg, eh, jeg bestemte meg for å gå likevel.
Vel, hvorfor kjører ikke jeg deg da?
Jeg mener, jeg kan vente i bilen og så kan vi stoppe i Palm Springs for lunsj på vei tilbake.
Jeg bestilte en bil.
Jeg tror jeg trenger å gå alene.
Du har rett. Ha det bra.
Og det er bare masse byråkratiske greier--
hvem får hvilke eiendommer, bankkontoer...
Det vil ikke påvirke meg.
Ja, men utfra hva du har fortalt meg om faren din,
vil jeg være villig til å vedde på at han har en overraskelse til deg.
Jeg håper bare det er en god en.
Hvem kom på denne planen, Cohen?
Jeg gjorde, hvorfor? Suger den?
- Nei, jeg synes den er dødsromantisk. - Så du er med?
Jeg synes også den er veldig farlig.
Så du er ikke med?
Nei, jeg er med. Jeg sier bare at det er streng sikkerhet, med spioner osv.
Altså, jeg vil ikke si deg hva som kommer til å skjer hvis vi blir tatt.
Tatt, mens dere gjorde hva?
Mens vi snakket, når vi burde malt.
Herlig fred, hold snavla, Cohen! Din ustoppelige brødboks ødelegger alltid.
Ja, det ser ut som om den måka har finner.
Det er fordi det er en delfin.
Gjør det til ei måke.
Ålreit.
Operasjonen starter ved 2100 timer. Synkroniser klokken din.
Ey, jeg trodde dette var min plan.
Greit. Hva vil du gjøre?
De greiene med 2100 hørtes ganske kult ut,
og så må vi synkronisere klokkene våre.
Vi må skaffe oss klokker.
- Hei, Sandy. - Hei, Jimmy, Julie.
Du husker konen min?
Kiki, du verden.
Jeg visste ikke vi kom til å se deg.
- Godt å se deg. - Godt å se deg også.
- Du ser fantastisk ut. - Tusen takk.
Ja, kanskje jeg burde sjekke inn på rehab.
Beklager at jeg er sent ute.
- Skal vi starte? - Flott.
Caleb Nichol var en veldig generøs mann som elsket familien hans veldig høyt.
Sandy holdt en veldig fin minnetale i begravelsen, så la oss hoppe over de fine ordene, okei?
Calebs ønske var å splitte hans formue likt mellom hans døtre og hans kone.
Oi, det er... det er veldig generøst.
Får jeg det samme som Kirsten?
Som jeg sa, det var Calebs intensjon.
Og det er alt som gjelder, sant?
Hva er det, Mr. Frankle?
Etter nøye gransking av kontoen hans, har det blitt klart at Caleb Nichol var blakk.
Blakk? Hva er blakk?
Caleb hadde flere lån med høy rente, to boliglån på huset, skatt.
Hva med virksomheten?
Hvorfor tror du han lånte så mye penger?
Han ba meg om å gi deg dette.
Hva er det?
Et personlig brev. Han, eh, sendte det til meg dagen han døde.
Kjære?
Unnskyld meg litt. Kirsten, hvor skal du?
Hva med meg?
Jeg mener, hvor er-hvor er mitt brev?
Sier du at-at jeg ikke får noen ting? Jeg mener, jeg...
Jeg kan ikke tro dette. Jimmy, gjør noe.
Jimmy?
Hva gjør du?
Jeg skulle aldri kommet her i dag.
Charlotte sa dette kom til å skje.
Hva? Hv-Hva skjedde?
Dette brevet, Sandy. Hva tror du dette er?
Jeg vet ikke. La oss åpne det samme, så finner vi ut av det.
Han skrev dette etter krangelen vår. Etter at jeg sa han kom til å dø alene.
Jeg sa at alle problemer familien vår har hatt var på grunn av ham.
At drikkingen min var på grunn av han. Kan du forestille deg hva han skrev til meg?
Jeg kan ikke være her akkurat nå.
Vent litt. Vent, kjære. Vent, vent, kom an.
Kirsten, ikke.
Kom an.
Hei.
Hei. Jeg trodde ikke jeg skulle se deg i dag.
Hvorfor trodde du ikke det?
Fordi det er ganske deprimerende her.
Og jeg trodde du kanskje var sint på meg.
Vel, det er jeg ikke. Hvis noen forstår et forsøk på å holde familien samlet...
Det er bare, jeg vil ikke at du skal føle at jeg drar.
Jeg mener, jeg drar, men jeg forlater ikke deg.
Det som betyr noe nå er at vi har de 24 timer som blir så bra som mulig.
- Virkelig? - Ja.
Så, kom igjen. Vi kommer til å, eh, kanskje ta turen ned til piren,
møte Seth og Summer, chili cheese fries, og svart og hvit milkshake som Summer liker.
OK. Restauranten høres flott ut.
Du vet, Jimmy, når jeg tenker meg om, så snakket jeg meg til å elske Caleb.
Ikke for pengene, men for sikkerheten penger gir.
Men jeg følte meg aldri sikker med ham,
som jeg gjør med deg.
Og dessuten, det er jo ikke sånn at vi kommer til å være fattige, sant?
Jeg mener, du har din virksomhet i Hawaii, og vi seiler inn i byen på en 100 fots yacht.
Aloha.
Du vet, søren, jeg-jeg glemte det fullstendig...
Hva?
Noe jeg må ordne i siste sekund, om, eh...
båten.
Okei, da ser jeg deg hjemme?
Å, du vet, faktisk, kjære, em... det er uflaks...
å tilbringe natten før bryllupet med bruden.
Så, jeg-jeg møter deg her. I morgen, okei?
Okei. Jeg ante ikke at du var så tradisjonell.
Ålreit, da ses vi i morgen.
Okei.
Ha det.
Hallo?
Charlotte, hei. Det er Sandy Cohen.
Hei, Sandy.
Hei, er, eh... er Kirsten der?
Nei. Jeg forventet henne her for timer siden.
Er alt i orden?
Vel, jeg, eh... jeg tror ikke det.
Hun svarer ikke på telefonen. Og hvis hun ikke er hos deg...
Jeg vet ikke hvor hun er.
Noen ideer?
Hun ville ikke gå i dag, Sandy.
Hun fortalte meg hvor redd hun var. Hun var redd at stresset skulle føre til et tilbakefall.
Men hun ville ikke skuffe deg.
Hvis du hører noe, vil du si fra?
Så klart.
Takk skal du ha.
- Vel, det var bare nydelig. - Mmm, mmm.
Hvem er trøtt? Hva er klokka, liksom, seriøst, midnatt?
Den er halv ni.
Å! Åå, da er det over leggetid for meg.
- Vi burde komme oss av gårde. - Okei.
Vent, jeg er ikke ferdig med maten min ennå.
Dere pønsker på noe.
Hva?
Nei, ikke i det hele tatt, men nå stikker vi, du vet søta? Ser deg i bryllupet.
Ryan, jeg ringer deg før, mann.
Vel... Så det er, eh... noe.
Følg meg.
- Jeg kikker. - Nei, det gjør du ikke. Nei.
- Jo, jeg gjør det. Jeg kan se. Oi. - Nei, nei, nei.
- Kom igjen, hvor er vi? - Hei.
Jeg er redd. Virkelig.
Whoa.
Gjorde du alt dette?
Jeg fikk litt hjelp, men, eh... ja.
Liker du det?
Ja, jeg liker det.
Vil du vite hvor mye?
- Hei, Don. - Hei, Jimmy.
Du er tidlig.
Du har pengene mine?
Vel, for å være ærlig, jeg-jeg-jeg støtet på noen, eh,
uventede problemer, og jeg... og jeg har ikke. Jeg-jeg, eh...
Jeg har ikke pengene dine.
Don... kom igjen, hva-hva er vi, gangstere eller noe?
Jeg mener, nei. Vi er rasjonelle mennesker. Jeg mener...
Vi er bare to fyrer som snakker med hverandre.
Jeg sier ingenting.
Jimmy, jeg er ferdig med å snakke.
Kom deg inn i bilen.
Bilen, hm? Vel, jeg mener, eh, okei, ja, jeg blir med på en tur.
Jimmy...
Jeg beklager virkelig.
Vent, stopp.
Beklager, men jeg kan ikke gjøre dette. Jeg må gå.
Hva, skulle du ikke prøve å stoppe meg?
Å...
- Du er så ikke morsom. - Jeg er ganske morsom.
Så... er du sikker på at du ville dette? Fordi, eh...
vi har gjort mye, men...
ikke dette.
Ja.
Du vet det kommer til å gjøre det vanskeligere å dra.
Jeg vet det.
Hallo?
Hva er galt?
Pappa?
Kjære min tid.
Hei, jenta mi.
Hva skjedde?
Eh... Jeg har problemer. Je-je-jeg har store problemer, Marissa.
Jeg prøvde å fikse det. Je-je-jeg kunne ikke fikse det.
Jeg må dra og jeg kan ikke, jeg kan ikke ta deg med.
- Pappa... - Hør, jeg har vært en... forferdelig far.
Marissa, jeg, eh...
Pappa, hør, jeg vet ikke hvilke problemer du har, men
hvis du må gå, så gå.
Men hvis du drar, da vil jeg ikke at du kommer tilbake.
Det er for hardt å ta farvel som dette.
Hei, forsiktig... forsiktig med ribbeinene.
Unnskyld.
Er det noe jeg kan gjøre?
Ja, du kan, eh...
du kan gi dette til din mor.
Jeg, eh... jeg vet ikke om det gjør noen forskjell, men...
Jeg elsker henne virkelig.
Kom, la oss finne moren din.
Kirsten, takk Gud.
Ms. Morgan?
Eh, unnskyld for å forstyrre deg.
Hva er det?
Jeg vet ikke helt hvordan jeg skal få sagt dette, men
familien som eier stedet har endret planene.
De kommer tilbake fortere enn forventet.
I morgen, faktisk.
Vi har en avtale. Dette stedet er mitt i to uker til.
Det ville vært sant hvis sjekken din hadde dekning, men siden den ikke hadde det...
Hva med at du betaler for de to ukene, og at du... begynner å pakke.
Ålreit, la meg, la meg finne penger til deg.
Så tror du at du drar tilbake øst?
Faktisk, tenkte jeg å bruke litt tid på stranden.
Jeg er hjemme.
Å, takk og lov for at du er i orden.
Unnskyld for at jeg skremte deg.
Jeg tror til og med jeg skremte meg selv.
Hvor var du?
På et skittent motell med en flaske vodka...
som jeg ikke drakk.
Sandy. Jeg er lei av å gjemme meg fra livet mitt.
Jeg vil leve igjen.
Hvis ting blir rotete,
skal vi rydde opp sammen.
Jeg kan ikke gjøre dette uten deg.
Jeg er akkurat her.
Det er en unnskyldning.
Å, faren min.
Selvfølgelig må han være død for å si fine ting.
Å, der er du, kjære.
Hva er galt, Marissa?
Hvor er faren din?
Nei.
- Mamma - Du store tid.
Hva skal jeg gjøre? Hva skal vi gjøre?
Det kommer til å ordne seg.
Vi finner ut av det sammen.
Slik vi alltid gjør.
Vel, Summer. Jeg vil si vårt første steg inn i musikalteateret var en stor suksess.
Aww, kjære, hvis jeg var deg, ville jeg ikke sagt "første skritt", noen gang.
- Men vi ordna biffen. - Ja.
Jeg går og henter tiki-faklene i bilen.
Okei.
Jeg blir her og... flytter på ting.
Som dette.
Seth Cohen... ikke rør deg.
Dekan.
Jeg trodde aldri du var en tyv, Cohen.
Jeg har ikke stjålet noen ting.
Jeg lånte den for en god grunn.
Faren min... elsker musikaler, okei?
Og du burde faktisk tenke på å åpne opp for foreldre på prøvespillinger,
fordi hans versjon av "Some Enchanted Evening," er en godbit.
Wow. En tyv og en løgner.
Okei, greit, hør. Jeg lånte noen kulisser, som jeg tok med tilbake uskadet,
og jeg tenkte å montere alt umiddelbart, ok? Snakker om kriminalitet uten offer.
Det er snakk om prinsipper, Cohen.
Bryter deg inn, fjerning av skolens eiendom uten tillatelse.
Jeg er dekanus av disiplin. Jeg er her for å sette eksempler.
Vel, da, får du vel utvise med da.
Med farten du holder, er skolen tom til Thanksgiving.
Jeg kommer ikke til å gi deg gleden av en sammenkomst med Ryan og Marissa.
- Jeg skal holde deg her, med meg. - Det er nifst.
En måneds gjensitting.
Med mindre du vil angi partneren din.
For jeg vet at du ikke gjorde dette alene.
Ser du noen andre her?
Jeg mener, det er ganske klart at jeg gjorde dette alene.
Da sier vi to måneder.
Det var synd med faren din.
Ja, vel...
Det er som om han ikke overlever her lenger.
Jeg er ikke sint, jeg bare...
Jeg antar at jeg er litt redd.
Jeg mener, hva skjer nå?
Å, vi holder sammen, ting vil ordne seg.
Avtale?
Avtale.
Selv om det suger at jeg har to ukers gjensitting...
Jeg trodde du sa to måneder.
Det suger. Men jeg gjorde det første modige noen gang.
Jeg kunne ha angitt Summer, men jeg gjorde ikke det.
Hmm, det er som om du blir en mann.
- Hei, pappa. - Hei, hva skjer?
Hei, gutter.
Hei.
- Hey. - Hey.
- Godt å se deg. - Godt å se deg.
Er du virkelig hjemme?
Ja, og jeg går ingen steder.
Jeg savnet deg.
Vel, jeg savnet deg også.
- Hei, noen som er sultne? - Jeg er skrubbsulten.
- Jeg er - Jeg er skrubbsulten.
- Jeg kan spise. - Jeg kan også spise.
- Ja. - Ålreit, la oss spise.
- Hva har dere gutter? - Em, okei.
- Kom an, kom an, kom med meg. - Dopapir.
Så... bestefaren deres er blakk.
Ryan og Marissa går ikke på skole lenger.
Jimmy Cooper seilte fra byen igjen.
Jeg har to måneders gjensitting.
Det er det som er så bra med dette stedet-- det skjer aldri noe.
Oversatt av: Preben Richardsen aka Stingsild