Januar 1935. Fem måneder efter sin magtovertagelse-
-tilbringer Tysklands Fører det meste af sin tid på Berghof-
-hans skjulested højt oppe i de bayerske bjerge.
Hitler var stor fan af Hollywood og så ofte westernfilm om aftenen.
Han er fascineret af kampene i vildmarken mellem nybyggerne-
-som presser vestpå, og indianerne.
Han ser det som et tydeligt eksempel på racemæssig overlegenhed.
Det viser, at de hvide mennesker er de indfødte indianere overlegne.
Han vil gerne undslippe ind i denne drømmeverden.
Drømme om erobringer. For nogle var det bare fantasi.
Men for Hitler var det frygtindgydende virkelighed.
I os marcherer Tyskland!
Hitler. Hvem er manden bag uhyret?
Der var mange elementer, der ikke hang sammen.
En ensom teenager, der blev en folkehelt.
Han var det tyske folks frelser.
Hvordan opnåede han det?
Det var alt sammen skuespil. Det var et show.
Dette er den definitive fortælling om verdenshistoriens mest forhadte mand.
HITLER DEN DEFINITIVE FORTÆLLING
Adolf Hitler så sig selv som en frelser-
-der kunne føre Tyskland fra nederlag i 1. verdenskrig til stormagtstatus.
Fra 1935 til 1939 begyndte han sin territorielle ekspansion i Europa.
Og hans drøm om hævn over jøderne blev gjort til frygtelig virkelighed.
I februar 1935 var Adolf Hitler på toppen.
Hans magtovertagelse som diktator i Tyskland var fuldført.
Kun i os selv ligger det tyske folks fremtid gemt.
Millioner af tyskere opfattede ham som en messias-lignende leder.
Hans billede er overalt. Det er på postkort og plakater.
Han er blevet en halvgud.
Nazificeringen har en kulturel indvirkning på alle livets aspekter.
Hitler får sin propagandaminister til-
-at tage sig af ting, man aldrig ville have forestillet sig.
Der er børnebøger, der belærer om hans had til mindreværdige racer.
Hitlers personlighed er uden tvivl dybt narcissistisk.
Han har brug for at være elsket. Han har brug for at blive tilbedt.
Men det tjente et større formål end at tilfredsstille Hitlers ego.
At få folkets støtte var det første skridt på vejen til tysk storhed.
Hitler agtede at gøre op med Versaillestraktaten-
-fredsaftalen Tyskland blev tvunget til at indgå efter 1. verdenskrig.
Versaillestraktaten var hård mod tyskerne.
De mister landområder. Deres militær bliver beskåret til 100.000 mand.
De har intet flyvevåben eller tungt artilleri.
Og de skal betale erstatninger, der strækker sig til ind i 1980'erne.
Det første skridt er at genoprette Tyskland, som det var-
-før Versaillestraktaten, opbygge militæret og genrejse økonomien.
Når det er gjort, kan man tænke over, hvad man så vil.
Hitlers første åbenlyse brud på traktaten kom den 10. marts 1935.
Göring bekendtgjorde oprettelsen af et tysk flyvevåben, Luftwaffe.
DEN 16. MARTS 1935 BERLIN, TYSKLAND
Ugen efter inviterede Hitler ambassadører fra Frankrig, England-
-Italien og Polen til et weekendmøde i Berlin.
Hitler bekendtgør sin plan på en lørdag.
Han ved udmærket, at de vestlige demokratier-
-ikke kan gribe ind øjeblikkeligt.
Deres kontorer er tomme. Deres ambassadører er der ikke.
Det er en perfekt måde at forvirre og afvæbne dem på.
Hitler fortalte ambassadørerne, at han ville udvide den tyske hær-
-fra 100.000, det antal Versaillestraktaten foreskrev-
-til en halv million mand.
Hitler fortæller dem, at det allerede er gjort. Han annoncerer det bare.
Han spiller på en skyldfølelse over, at Tyskland er blevet straffet hårdt-
-og er blevet ydmyget for meget.
Diplomaterne er stadig forvirrede-
-og Hitler griber chancen og siger, at idéen med at genopruste-
-er at sikre freden, ikke at gå i krig. Han narrer dem.
For Hitler er det stort. Det er et afgørende øjeblik.
Folket jublede over, at Hitler fik frigjort Tyskland fra traktaten.
Men glæden blev holdt i ave af frygten for en ny krig.
Hitler satte gang i sit propagandaapparat.
Den 17. marts 1935. National mindedag for krigshelte.
Året før havde Hitler forvandlet den triste mindedag for krigens døde-
-til en fejring af patriotisme.
Den tidligere kronprins, som var en del af det gamle styre-
-er der for at give stafetten videre.
1. verdenskrig blev udkæmpet af det gamle styre. Han skaber forbindelse-
-til det tidligere styre og militæret og opnår derved legitimitet.
Og på det tidspunkt er den legitimitet afgørende.
Det skal selvfølgelig appellere til almindelige tyskere.
"Vi tabte krigen, men nu er vi ved at blive en stormagt igen."
Budskabet var tydeligt: Den tyske ørn havde rejst sig igen.
Det næste skridt var at gøre Tyskland helt igen.
Ifølge Versaillestraktaten-
-måtte tyske styrker ikke gå ind i Rhinlandet i det vestlige Tyskland.
Det ligger op mod Belgien og Frankrig.
Hitler var fast besluttet på at militarisere det.
Hitler er meget nervøs over det, og hans rådgivere er tøvende.
Nogle går ind for det, andre er imod det.
Den 7. marts 1936 indledte Hitler sin første militære operation-
-ved at sende tropper ind i Rhinlandet.
De har ordrer til at trække sig, hvis der er tegn på fransk modstand-
-men franskmændene foretager sig intet.
Frankrig og Storbritannien var forsigtige.
Det handler om at fastslå Tysklands herredømme over Centraleuropa-
-og tvinge gamle fjender til at betale for det, de har gjort.
Det skal gøre Tyskland normalt igen og genskabe tyskernes stolthed.
Det skal gøre tyskerne mindre vrede over udfaldet af 1. verdenskrig.
Enhver succes bekræfter ham i, at han er på rette kurs-
-og at hans taler nærmest er profetier.
Han mener, at han er sendt for at gøre Tyskland til en stormagt igen.
Tyskerne så deres Fører som en helt-
-som rev Versaillestraktaten itu og genskabte landets stolthed.
Men for Hitler var det bare begyndelsen.
I sommeren 1936 fejrer Adolf Hitler sin egen succes.
Besættelsen af Rhinlandet var den seneste triumf-
-siden han blev kansler tre år før.
Han havde også fået bygget Autobahn, verdens første motorvejsnetværk.
Han havde været vært for olympiaden, og Tyskland havde vundet 89 medaljer.
Og Berghof var blevet ombygget fra en simpel alpehytte-
-til et hovedkvarter, der passede til en verdensleder.
Der er både praktiske og politiske grunde til at ombygge Berghof.
Han skal have plads til tjenestefolk og diplomatiske besøg.
Det skal kunne foregå på Berghof, så det må udvides.
Samtidig, og her tænker han strategisk-
-vil han gerne begynde at fremstå som én, der har indflydelse på verden.
Det er et smukt sted, og hvis man tager dertil nu-
-kan man se samme udsigt, som Hitler nød fra terrassen på Berghof.
Det er et fantastisk panorama af imponerende bjerge og enge.
Da projektet begynder, lærer naboerne hurtigt ikke at blande sig.
En fotograf klager, fordi hans studie bliver revet ned for at give plads.
Og på grund af den klage ryger han i Dachau koncentrationslejr i to år.
Men det handlede ikke kun om at skabe et hovedkvarter.
Hitler var stadig bitter over at være blevet afvist på akademiet i Wien-
-og længtes efter at blive hyldet som en visionær kunstner.
Han gør hele tiden det, at han omdanner det kunstneriske element-
-og kanaliserer det over i sin politik og andre dele af sit liv.
Hitler ansatte den berømte indretningsarkitekt Gerdy Troost.
Troost fik stor indflydelse i Hitlers inderkreds.
Ny forskning har vist hendes indflydelse på vigtige beslutninger-
-mens Berghof blev forvandlet.
Gerdy Troost er Hitlers vigtigste kulturelle rådgiver.
Hun bliver Hitlers kvindelige højre hånd.
Hun hjælper ham med at få Berghof til at hænge sammen.
Hun samarbejder tæt med Hitler og påvirker stilen.
Hun sidder sammen med ham og bladrer gennem stofprøver-
-og diskuterer farvemønstre i detaljer.
Hun har ansvaret for, hvilket service og hvilke gardiner han havde.
Hun talte ham fra at dekorere Berghof med nazistiske symboler.
I stedet indfører hun det mere jordnære look fra middelklassen-
-men med en anden drejning.
De primære stuer i Berghof er enorme.
Det er bygget i nogle proportioner, der adskiller sig tydeligt-
-fra de fleste andre bayerske bondehuse.
Det skal imponere én-
-og det er perfekt, når Hitler ønsker at fremstå-
-som den almægtige hersker over det hele.
Den store sal, han får opført, med det fantastiske vindue-
-der kan rulles væk, så man frit kan se ud over bjergene nedenfor.
Det minder på en måde om en tronsal i middelalderen.
Man kommer til at tænke på Henrik 8. Der blandes politik og fornøjelse-
-der træffes militære beslutninger, og alt drejer sig om ham.
Stedets storslåede atmosfære er en demonstration af hans magt.
Regningen for forvandlingen af Berghof endte på fem millioner pund-
-en tredjedel af en milliard pund i dag.
Komplekset omfattede også en kaserne til Hitlers livvagt...
...og luksuriøse huse til hans højtstående tilhængere.
Senere blev det udvidet med et tehus for at stille hans lyst til kager.
Og et indviklet system af tunneller og bunkere til sikkerhed og flugt.
August 1936. På Berghof udtænker Hitler sin ambitiøse fireårsplan.
Det er det eneste af betydning, Hitler selv skriver under sit styre.
Han siger, at økonomien og militæret skal være klar til krig om fire år.
Han beslutter, at det er på tide at gøre Tyskland til en stormagt.
Hitler indledte en charmeoffensiv over for andre statsledere-
-for at få sin fireårsplan til at fremstå positivt.
Hitlers første mål er tidligere premierminister David Lloyd George-
-der også kom fra trange kår.
Førerens mål var at narre ham til at tro-
-at fireårsplanen ville skabe stabilitet og fred i Europa.
Lloyd George var regeringschef, da Versaillestraktaten blev indgået-
-og nu besøger han Hitler.
Det er et vigtigt symbolsk øjeblik for Hitler, og han udnytter det.
Hitler bearbejdede Lloyd George, inden de overhovedet mødtes.
Han ruller den røde løber ud.
En privatchauffør i en Mercedes kører ham ad en nybygget Autobahn.
Disse optagelser er fascinerende, fordi vi ser Hitler i sit hjem.
Men han opfører sig, som om det hele er et skuespil.
Han skal spille en fin herre fra landet, en aristokrat.
Men det passer ham ikke.
Hans kropssprog er afvisende, og han gør et lille tegn med hånden.
Kig hernede. Han holder fast, og knoerne gør sådan her.
Det er noget specifikt for Hitler. Det gør han i pressede situationer.
Men Lloyd George opdagede ikke faresignalerne.
Hitler bruger tre timer, mens de drikker te og spiser strudel-
-på at fremstille sin fireårsplan som en plan for fred.
Lloyd George bliver fuppet, og da han vender hjem igen-
-siger han, at Hitler er Tysklands svar på George Washington.
Han roser ham til skyerne.
Det er alt sammen løgn og latin, men Lloyd George tror på det.
Hitler havde fuppet Lloyd George, men skulle også overbevise folket.
Han vælger at fremlægge sin plan på partiets årlige kongres i Nürnberg.
Og derfor, mine soldater, har jeres fædreland hidkaldt jer.
For at stå vagt om vort store arbejde.
For at stå vagt om vort folk, og for at stå vagt om vort Tyskland.
Mængden var tryllebundet af Hitlers idé om et Stortyskland.
Men talen nævnte intet om den vold og det blodbad, der var i vente.
Hitler lyver helt uden skrupler. Han vil motivere dem-
-til at deltage i den endelige kamp, og så vil de sejre.
Han er helt opmærksom på, at han står foran to mulige skæbner.
Han siger til Albert Speer, en af sine nære venner, kan man sige:
"Hvis det lykkes for mig, bliver jeg verdenshistoriens største mand."
Men hvis jeg fejler, vil jeg blive fordømt og foragtet til evig tid."
Den 30. januar 1937. Mindre end fem måneder efter partimødet i Nürnberg-
-ophæver Adolf Hitler Tysklands underskrift på Versaillestraktaten.
For ham var den et værdiløst stykke papir.
Den nye orden, vi har indført-
-har gjort det muligt at genopbygge hæren og gjort det muligt for mig-
-at sprænge de lænker, som er den dybeste fornedrelse-
-der nogensinde er blevet påtvunget et folk.
Ophævelsen af underskriften betyder ikke meget i sig selv.
Han har allerede brudt de fleste punkter i traktaten.
Men det har enorm symbolsk og følelsesmæssig værdi for tyskerne.
Det var bare første skridt i Hitlers udenrigspolitik.
Han insisterede på, at det tyske folk havde brug for "Lebensraum"-
-mere livsrum, til at opfylde deres skæbne.
Planen var at erobre land, som han mente tilhørte Tyskland.
DEN 5. NOVEMBER 1937 BERLIN, TYSKLAND
I november havde Hitler klarlagt sine intentioner: krig.
Generalerne nyder genoprustningen, de større enheder og det nye udstyr.
Men de er ikke så ivrige efter en ny krig mod briterne og franskmændene.
Da Hitler forlader mødet-
-er han usikker på, om hæren står bag hans plan.
Han ved ikke helt, hvad han skal gøre.
En af dem, der var imod Hitlers planer-
-var chefen for de væbnede styrker, feltmarskal Werner von Blomberg.
Her viser Göring sig meget nyttig.
Hermann Göring, chefen for Luftwaffe, ville have Blombergs job.
Han rodede efter snavs og opdagede, at Blomberg havde en hemmelighed.
Han er ellevild og giver oplysningerne til Hitler.
Feltmarskal Blomberg gifter sig med en kvinde med en fortid.
Som 18-årig stod hun model til en serie af pornografiske billeder-
-som faldt i hænderne på politiet.
Göring fortalte Hitler, at Blombergs hustru var prostitueret-
-og at billederne var taget af en jødisk fotograf.
Da Hitler hører om fru Blombergs fortid, bliver han rasende.
Den type kvinde bryder Hitler sig ikke om.
Det var pinligt for Hitler, fordi han og Göring havde bevidnet vielsen.
Blomberg kone blive en katastrofe for nazistpartiet.
Hitler har meget aktivt forsøgt at bevise-
-at nazistpartiet er dybt moralske-
-og at de forsøger at styre Tyskland i samme retning.
Så bare rygtet om, at en højtstående persons hustru er prostitueret-
-kan blive ødelæggende for ham.
Hitler konfronterede Blomberg med det, og han tilbød at trække sig.
Føreren accepterede og sendte ham hjem med et gyldent håndtryk.
Hitler kontakter ham aldrig igen.
I Hitlers øjne hører han nu fortiden til.
Men samme dag dukkede der rygter op om en anden højtstående officer.
Den øverstkommanderende for hæren, general Werner von Fritsch-
-beskyldes for et seksuelt møde med en mand.
Hitler vidste, hvordan den nazistiske ledelse-
-og folket ville reagere, hvis det rygtedes.
Fritsch kalder beskyldningen "en beskidt løgn."
Hitler er skrækslagen for en dobbelt skandale.
Det går ikke. Det ville være katastrofalt for enhver politiker.
Anklagerne mod von Fritsch er falske, men det ved Hitler ikke.
Så han afskediger også ham.
Det skaber en dramatisk situation, et brud.
Hvem skal være chef for hæren og chef for militæret?
Hitler er ubeslutsom. Han kontrollerer ikke altid begivenheder-
-nogle gange reagerer han bare.
DEN 4. FEBRUAR 1938
Hitler beslutter sig. Det bekendtgøres i radioen-
-at stillingen som chef for de militære styrker-
-som Blomberg havde forladt, var blevet overtaget af Føreren selv.
Göring håb om topstillingen knuses, men han forfremmes til feltmarskal.
Det sender et klart budskab til hæren om-
-at det nu er Hitler, der bestemmer.
Han har storhedsvanvid.
Der er nu rigtig meget magt koncentreret i én mands hænder.
I starten af 1938 var staten, militæret og folket-
-alle sammen styret af Hitler.
Han planlagde Tysklands fremtid og lod sig inspirere af fortiden-
-af legendariske helte som Napoleon og Bismarck.
Det er en særlig slags historie. Fortællinger om store tyske helte.
Heroiske konger, kejsere og erobrere.
Siden han var dreng, havde han set op til Frederik den Store af Preussen.
Frederik den Store var Hitlers helt.
Han tror på mange måder, at han er en inkarnation af denne historiske helt.
En af Hitlers kæreste ejendele er et portræt af Frederik den Store.
Han har det altid med sig, selv når han flyver.
Portrættet har sit eget sæde. Det bliver næsten som en person.
Propagandaminister Joseph Goebbels-
-udbredte idéen om, at Hitler var kongens naturlige arvtager.
Krigerkongen greb et sværd og erobrede et rige til sig selv.
Hitler agtede at gøre det samme.
Først ville han give Tyskland mere livsrum i sit hjemland, Østrig.
I Hitlers øjne deler tyskere og østrigere det samme ariske blod.
Men de er adskilt af en meningsløs streg på et kort.
Den 12. februar 1938. Den østrigske kansler, Kurt von Schuschnigg-
-ankommer til et møde på Berghof. Emnet er Østrigs uafhængighed.
Schuschnigg kommenterer, hvor dejlig udsigten er.
Men Hitler er ikke i humør til høfligheder.
Han ønskede et tæt forbund mellem de to lande.
Hitler langer straks ud: "Ja, udsigten er flot-
-men vi skal ikke tale om vejret. Kom med indenfor."
Hitler kræver, at naziledere får nøgleposter i den østrigske regering.
Hitler har en dyrisk side over sig. Han kan lugte frygt.
Han ved, hvordan man håndterer svage mennesker, hvordan man tryner dem-
-skræmmer dem og ydmyger dem.
Det her er starten på noget-
-som er karakteristisk for resten af Hitlers karriere.
Han behersker det teatralske fuldt ud.
Der er en Wagnersk dimension over det. Alt er en forestilling-
-og her kan man så at sige se dramaet udfolde sig.
Schuschnigg giver sig og indvilliger i at udpege Seyss-Inquart-
-en østrigsk nazisympatisør, til indenrigsminister.
DEN 9. MARTS 1938
For at standse den voksende tyske indflydelse-
-afholdt Schuschnigg folkeafstemning om spørgsmålet om uafhængighed.
Det kan Hitler ikke tillade.
Måske støtter flertallet ikke hans planer-
-og selv hvis hovedparten af østrigerne gør-
-vil der stadig være stor modstand imod dem.
En folkeafstemning kunne ødelægge chancen for at annektere Østrig.
Han forsøger at intimidere ved at mobilisere de tyske tropper.
Men Føreren er nervøs og beordrer Göring til at tryne Schuschnigg.
Østrig har ingen forbundsfæller, der kan hjælpe mod tyskerne-
-så Schuschnigg aflyser afstemningen og træder senere tilbage som kansler.
Seyss-Inquart træder til i stedet.
Han tror på råstyrke. Man er nødt til at sætte sig igennem-
-og presse folk til ting, hvis man vil opnå resultater.
Men Hitlers generaler er ikke opsat på en invasion.
De er meget forsigtige. De siger, at man ikke må handle overilet-
-men må gøre det skridt for skridt. Det er Hitler, der gennemtvinger det.
Hitler siger det ligeud: "Det virkede i Rhinlandet-
-og det kommer også til at virke nu."
Den 12. marts 1938. På Hitlers ordre-
-marcherer tyske tropper ind i Østrig. De møder ingen modstand.
Det fører til et af de mest utrolige øjeblikke i Hitlers karriere.
I hælene på den tyske hær, som i de fleste tilfælde-
-bliver mødt med blomsterkranse af jublende østrigere-
-kører Hitler i sin motorkortege, gennem sin ungdoms byer.
Invasionen af Østrig lignede mere en parade for den mægtige Fører.
Det forstærker endnu en gang Hitlers billede af sig selv som en frelser-
-der ikke kan fejle. Det styrker hans tro på sig selv.
Da Hitler vendte tilbage til Berlin, blev han hyldet som en helt.
Nu var Østrig under hans kontrol og måtte gerne stemme om uafhængighed.
Resultatet var overvældende opbakning til et forbund med Tyskland.
Det er en stor lettelse for tyskerne.
Det bliver fejret i Berlin. Det bliver en ny helligdag.
Alle fejrer, at Hitler endnu en gang har vundet en stor sejr.
To uger senere nød han stadig sejren og planlagde sin næste invasion.
Hitler bliver let afhængig-
-og når man giver ham et stykke land, vil han have endnu ét og endnu ét.
Hitlers tropper var allerede marcheret ind i Østrig og Rhinlandet.
Næste mål var Tjekkoslovakiet med over tre millioner tyske indbyggere.
Staten Tjekkoslovakiet-
-som bliver dannet efter Versaillestraktaten, hader han.
I foråret 1938 er Hitler ivrig efter at afprøve sine nye militærstyrker-
-så han beordrer forberedelser til invasionen af Tjekkoslovakiet.
Men premierminister Neville Chamberlain meddeler Hitler-
-at Storbritannien og Frankrig vil modsætte sig en invasion.
Chamberlain siger: "Hvis I gør det, så udbryder der krig."
Hitler bliver så lamslået, at han beder tolken om-
-at gentage sætningen, hvis nu han havde misforstået den.
DEN 29. SEPTEMBER 1938 MÜNCHEN, TYSKLAND
Hitler holder et krisemøde i München med Italiens Benito Mussolini-
-den franske premierminister Édouard Daladier og Chamberlain.
Under det lange møde tilbyder de allierede, som desperat ønsker fred-
-at overlade Sudeterlandet til Hitler.
Chamberlain spørger-
-om tjekkerne vil få erstatning for deres landbrugsdyr.
Hitler eksploderer og siger: "Der er ikke tid til sådan nogle detaljer!"
Under pres fra både stormagterne og sine rådgivere-
-accepterer Hitler at få Sudeterlandet. Krigen er afværget.
Hitler blev til sin store irritation tvunget til at samarbejde.
Hitler mener, at det viser de vestlige landes dekadence.
De er villige til næsten hvad som helst for at undgå en ny krig.
Han kalder dem orme. Han giver indtryk af-
-at han er oppe imod folk, der ikke har viljestyrken og aggressionen-
-til at slås for det, de vil have.
Hitler blev nægtet den krig, han ønskede, og løj om sine planer.
Chamberlain forlader München, og da han lander i England-
-viften han med et stykke papir, der skal garantere "fred i vor tid."
Dette stykke papir er underskrevet af ham og af mig selv.
Hitler er mere kynisk indstillet.
Han siger: "Den lap papir har absolut ingen betydning."
Chamberlains iver efter fred for enhver pris gjorde Hitler dristigere.
Men der var et problem, der nagede Hitler.
Han blev hyldet som skaber af en fred, han ikke ønskede.
Når han skuer tilbage i historien, vandt alle de store militærgenier-
-deres største sejre i kamp ved at ofre deres egne mænds blod.
Han ønsker at skabe en ny tysk mytologi-
-der bygger på hans unge mænds blod og ofre. Det er det, han ønsker.
For Hitler virkede befolkningens lettelse som et forræderi.
Landet ønskede ikke den krig, han var så ivrig efter.
Han havde fået ombygget fabrikkerne og genopbygget hæren-
-men for at fuldføre sin skæbne måtte Hitler opildne folket til krig.
Efteråret 1938.
Hitler havde længe villet fjerne det, han mente var en svulst-
-der ødelagde det tyske samfund.
1938 markerer uden tvivl en forøgelse af styrets aktive antisemitisme.
De østrigske nazister indleder aktive kampagner-
-hvor de smider jøder ud af deres butikker. De myrder også jøder.
Den 7. november. Den tyske ambassade i Paris.
En polsk jøde skyder en tysk embedsmand, der dør to dage senere.
Det er Goebbels, Hitlers propagandaminister-
-der fortæller ham om mordet.
Hitler bliver fuldkommen rasende.
Han ser jøderne som en infektion af den tyske race.
De driver rodløst omkring, de infiltrerer andre lande-
-og så vælter de dem indefra.
Han ser alting som en kamp mellem godt og ondt-
-det vil altså sige mellem ariere og jøder.
På trods af sin vrede ved Hitler ikke, hvordan han skal reagere.
Goebbels, som er dybt antisemitisk, presser på for at få gjort noget.
Man må tage en form for hævn.
Goebbels vil gøre det til en landsdækkende-
-"spontan" demonstration imod jøderne.
Hitler siger: "Ja, lad jøderne føle det tyske folks vrede."
Den 9. november 1938. Nazisterne myrder 100 jøder.
De tæver og voldtager mange flere. For første gang sender Hitlers styre-
-jøder i koncentrationslejre i stort antal, kun på grund af deres race.
Begivenheden kaldes "Krystalnatten" eller "glasskårenes nat"-
-fordi vinduerne i jødiske hjem, butikker og synagoger-
-blev knust under angrebene.
Hitlers drøm om hævn over jøderne blev endelig til virkelighed.
Men det handlede ikke kun om at angribe jøderne.
Antisemitismen blev brugt til at radikalisere hele befolkningen.
Hitler prøver at gøre tyskerne hårdere, barskere og mere brutale.
Hvis man kan få tyskerne til at hade og ydmyge jøder-
-så kan man også få dem med på næste skridt.
Tyskerne går med til forfølgelsen af jøderne-
-men de vil ikke selv se det.
Morgenen efter Krystalnatten.
Hitler og Goebbels mødtes på Osteria Bavaria-
-Førerens yndlingsrestaurant i München.
De diskuterede, hvor succesfuldt nattens barbari havde været.
Hitler var ikke helt tilfreds.
Hitler er irriteret over de skader, der er blevet forvoldt-
-på forskellige bygninger i Tyskland i nattens løb.
De talte om, hvem der skulle betale, og svaret var selvfølgelig jøderne.
Ifølge Hitler har jøderne koloniseret Tyskland-
-og Krystalnatten er begyndelsen på at levere det tilbage til ejerne.
Mens Hitlers folk driver jøder ind i koncentrationslejre-
-medfører Krystalnatten højlydte protester i internationale aviser.
Det meste af verden fordømmer det som barbariske handlinger.
Det går op for Hitler, at man ikke kan gøre det åbenlyst-
-fordi det vil få en hel del konsekvenser.
Fra da af bliver der skruet op for antisemitismen-
-men den bliver samtidig skjult for offentligheden.
Og det virker. Mange er stadig imponerede over billedet af Hitler-
-som hans eget propagandaapparat har skabt.
Inklusive det britiske blad "Homes & Gardens"-
-som bragte en artikel om den store statsmand Hitler-
-der levede fredeligt i de bayerske alper.
Tanken om en artikel i "Homes & Gardens" om Hitlers hus-
-der udkommer samtidig med overgrebene mod jøderne-
-er næsten umulig at forestille sig.
Virkningen af alt det her er at vise Hitler som uskadelig-
-en fyr man kan samarbejde med.
DEN 30. JANUAR 1939
To måneder efter Krystalnatten-
-fejrede Hitler den sjette årsdag for nazisternes magtovertagelse.
Det var en mulighed for at føre hans had til jøderne endnu længere ud.
Hitler ønsker at give tyskerne en næsten spirituel oplevelse.
Derfor afholder han paraderne i mørke, fordi det øger mystikken.
De er fokuspunktet, og så gør Hitler det-
-at han får tændt for lys, der nærmest beruser folket.
Det minder om det, vi så Ku Klux Klan gøre.
Når de holdt møder, havde de ild, uniformer, flag-
-og en mytologi, der minder om den, Hitler fremlægger her.
Føreren arrangerede natlige fakkeltog for at udnytte folkestemningen.
Krystalnattens rædsler blev til et udtryk for national harmoni.
Og så valgte Hitler at offentliggøre sin farlige ideologi.
For første gang brugte han ordet "udryddelse" i en tale om jøderne.
Udryddelsen af den jødiske race i Europa!
På det tidspunkt får Hitler skabt forbindelsen mellem idéen om krig-
-og idéen om hævn over jøderne.
Hitlers mål var at fordrive jøderne fra Tyskland.
Nu fulgte hele landet ham, og alt var tilrettelagt til-
-at udføre en af historiens største forbrydelser.