Den Kinesiske Mur. Den længste og dyreste fæstning i verden.
Uanset hvor man står, og hvor godt man ser-
-kan man end ikke med kikkert se hele muren.
Det er et geografisk vidunder.
Muren er kendt verden over. Men selve konstruktionen er omgærdet af mystik.
Hver gang jeg kommer her-
-og ser muren fortsætte de mange kilometer, mister jeg pusten.
Hvad krævede det at bygge den? Hvem ville man lukke af for?
De var ikke ret mange-
-men de var de mest frygtede.
Den eneste måde at finde ud af det på er at sprænge muren.
Rive forsvarsværket ned...
...og sten for sten splitte dens tårne ad.
Sådan kan vi afdække de utrolige hemmeligheder-
-i hjertet af det ældgamle vidunder.
DEN KINESISKE MUR
Den Kinesiske Mur.
En fæstning, der strækker sig 21.000 kilometer tværs over kontinentet.
Det gigantiske byggeri-
-var et skjold for verdens mest folkerige nation.
Den strækker sig fra snedækkede ørkener til Det Gule Hav-
-og er den største bygningskonstruktion nogensinde.
Muren er verdens største menneskeskabte bygning.
Over en milliard stærke mursten har ladet den bestå i århundreder.
Muren er syv meter høj med beskyttende brystværn...
...og skydeskår til beskydning af fjenden.
Det gigantiske murværk er fem meter bredt-
-og tusinder af kilometer langt...
...med titusindvis af udkigstårne til bevogtning.
I århundreder var det Kinas ypperste forsvarsværk.
Men den ikoniske stenmur-
-var ikke den første grænsemur, som Kinas kejsere lod bygge.
Deres forgængere rejste primitive jordmure-
-over 1.500 år inden, den berømte stenmur blev påbegyndt.
Det store mysterium er, hvorfor Kinas herskere byggede så stor en mur.
Bjergene er smukke-
-og muren gør landskabet endnu mere fantastisk at se på.
Her gik grænsen i gamle dage.
William Lindesay er en af verdens førende eksperter i Muren.
Han har fulgt hele muren og undersøgt dens hemmeligheder.
Williams mange tilbagelagte kilometer-
-har givet ham en unik forståelse for dens historie.
Her ligger Kina. Her ligger det nomadiske Mongoliet.
Kina havde gunstige forhold.
De kunne dyrke jorden og havde mere end rigelig mad.
Nordpå var de ikke så heldige.
Vækstsæsonen er for kort til dyrkning.
Nomaderne boede nord for Kina og flyttede efter årstiderne.
De plyndrede Kina på hesteryg-
-for at få de varer og den mad, de ikke selv kunne producere.
Tørke eller en hård vinter kunne ødelægge alt, hvad de havde.
Deres overlevelse blev udfordret, og hvor skulle de finde redning?
De tog ikke nordpå til Sibirien-
-de tog sydpå og trængte sig ind på kinesisk jord.
Kineserne frygtede plyndringerne og måtte tage til genmæle.
Hermed begyndte striden ved Den Kinesiske Mur.
Nomaderne var en naturligt skabt elitehær.
Fra barndommen red de på heste uden sadel eller stigbøjler.
Den træning gjorde nomaderne til verdens mest frygtede hær.
Til kinesernes skræk var nomaderne ikke blot dygtige ryttere.
De var bevæbnet med et sofistikeret våben: Kompositbuen.
YANG FUXI Buemager
Yang Fuxi er en af verdens bedste buemagere.
I ti generationer har hans familie dyrket den ædle kunstform-
-der gjorde nomadernes hære så voldsomme.
Kraftige buer og hurtige heste gjorde dødelige, hurtige angreb mulige.
Vi er meget stolte af vores evner som ryttere.
Vi træner, fra vi er helt små.
Mester Yang skal lave en bue, der er stærk nok til at dræbe et menneske.
Første skridt er at udskære og lime buens træskelet.
Men træ er ikke stærkt og spændstigt nok-
-til at give pilen nok hastighed.
Jeg tør ikke bøje buen.
En smule mere tryk bringer den ud af form.
Det, der gør, at buen ikke knækker, er dens snedige konstruktion.
Mester Yang limer stærkt bøffelhorn på buen-
-for at forstærke trærammen.
Vi sætter hornet på denne side, så buen bliver elastisk.
Det er det vigtigste ved at lave buen.
For at give større slagkraft-
-limes halssener fra en tyr fast på den anden side.
Førhen krævede bueskytternes buer et træk på omkring 27 kg.
Det krævede en god fysik, så de måtte være stærke.
Når Mester Yang slipper grebet og fyrer af-
-flyver pilen af sted med hidsige 300 km/t.
De dødbringende buer gjorde nomadehærene næsten uovervindelige-
-med mange sejrrige plyndringer.
Hvordan skulle kineserne forsvare et så stort område-
-mod de voldsomme nomadeangreb?
Deres løsning var at bygge en mur.
Under de sten, vi ser i dag-
-ligger resterne af jordmurene, de byggede-
-for at standse de plyndrende nomader.
Lag af sammenpresset jord lavede en stenhård barriere.
Tynde stråmåtter adskilte lagene for øget stabilitet.
Disse laginddelte jordmure var op til seks meter høje...
...og bygget for at sikre de gamle kineseres hjem.
Satellitbilleder viser, at disse første mure gik fra Det Gule Hav-
-og ud til det vestlige Kinas ørken.
Hvordan byggede kineserne en sådan mur i en gold ørken-
-uden byggematerialer ved hånden?
Hver gang jeg kommer her-
-og ser muren fortsætte de mange kilometer, mister jeg pusten.
Forsker Richard Fairbrother er i den vestlige kinesiske ørken.
Han afdækker den første murs hemmeligheder-
-der var bygget af jord, ikke mursten.
Der må have været utroligt mange mennesker med-
til det enorme arbejde, det var at bygge muren.
For at undersøge, hvordan muren har bestået trods ørkenens storme...
...vil Richard rekonstruere en mursektion selv.
Mr Yangs hold bruger de oprindelige metoder og bygger en helt ny sektion.
Det færdige byggeri kaldes stampet jordmur.
Man bygger en sådan mur med lag af jord og strå.
Stråene lægges ovenpå og bredes ud.
Stråene har en ekstra fordel-
-idet de sørger for at dræne muren.
Regnen løber ned i jorden-
-og føres ud mellem rørene.
Selv med de drænende rør slider voldsomme storme og vinde-
-og efterhånden bliver alt til støv i det barske landskab.
Så hvordan kan over to tusind år gamle dele af muren stadig bestå?
Laboratorietests viser, at ørkenjorden, kaldet løss-
-har særlige egenskaber, til dels på grund af indhold af snegleskaller.
Løss er rigt på calciumcarbonat, og vand-
-får derfor jordmuren til at cementere sig selv.
De gamle bygherrer gjorde uvidende nytte af kemien-
-så deres mur bestod i årtusinder.
Formålet med stampen er at presse løssen sammen-
-så den får den mægtige styrke, de stampede jordmure er kendt for.
Hvis man skulle gøre det dagen lang i den brændende sol-
-ville man nok blive temmelig udkørt.
Et hold på 80 mand kunne bygge en kilometer mur på kun syv dage.
Den var seks meter høj og holdt fjenden ude af Kina i århundreder.
Den eneste vej forbi var at klatre over i en regn af dødbringende pile-
-men i det 16. århundrede ændrede alt sig.
Kinas fjender havde nye våben, og de gamle mure holdt ikke længere stand.
Hvad skulle kineserne gøre?
De havde allerede mure. Hvad var næste skridt?
Flere mure? Bedre mure? Det var spørgsmålet.
Det, der fulgte, var det mest ambitiøse byggeprojekt-
-nogensinde.
Den første Kinesiske Mur blev bygget af jord for over 2.000 år siden.
Den skulle forsvare det kinesiske rige mod nomadeangreb.
Men som krigsførelse udviklede sig-
-fremstod muren mindre frygtindgydende.
Militære fremskridt tvang kineserne til at styrke deres forsvar.
Historiker William Lindesay vandrer på muren ved Jiankou-
-i bjergene nord for Beijing.
Han afdækker, hvorfor kineserne-
-opgraderede deres forsvarsværk.
Beijing ligger 80 km i den retning.
Det var ikke en sikker beliggenhed.
I år 1550 stormede mongolerne murene...
...og Beijings sårbare beliggenhed blev tydelig.
Nomaderne strømmede gennem bjerglandskabet-
-til området omkring hovedstaden Beijing.
De knuste civilbefolkningen-
-og Kinas herskende dynasti stod i et dilemma.
Hoffet og magtens korridorer var rædselsslagne.
Hvorfor slog Den Kinesiske Mur ikke længere til?
Det var på tide at bygge en ny og forbedret mur.
Kineserne byggede en fæstning-
-ud af milliarder af ton sten og mursten.
Dens fundament bestod af gigantiske granitblokke.
Glatte mursten gjorde den lodrette mur næsten umulig at bestige...
...og brystværn beskyttede forsvarsstyrkerne.
Mellem ydermurene skabte stenbrokker en stabil kerne-
-og øverst var brolagt med flade sten.
Syv meter høj og fem meter tyk var muren uigennemtrængelig.
Hvordan fik man produceret nok mursten til en mur tværs over Kina?
Når man skal lave mursten, skal man først finde en lertype-
-der egner sig til formgivning af mursten, som skal brændes.
Colin Richards har svaret.
Hele karrieren har han vedligeholdt murstensbyggeri.
I dag deltager han i et projekt til 15 millioner dollar-
-for at genskabe bygningsværket.
Han og et konservatorhold på otte mand-
-bruger oprindelige teknikker-
-for at undersøge, hvor vanskeligt det egentlig var at bygge muren.
Alt overskydende kastes ned i formen.
Det skal helt ud i hjørnerne.
Hvis vi let kan få formen af, har vi en god mursten.
For hurtigt at kunne bygge en mur skal man bruge store mursten af ler.
Stenene i muren-
-er fire gange så store som de mursten, vi bygger med i Vesten.
Jo større man kan lave dem, selv om de er meget tunge at flytte-
-jo hurtigere bygges muren-
-fordi de blot skal stables oven på hinanden.
Jeg er tilfreds. Vi kan glatte siderne. Så skal den tørre.
Efter en tur i ovnen er der endnu en mursten til Den Kinesiske Mur.
Holdet lader murstenene tørre. Nu skal de brændes.
Vi sætter de sidste mursten oven på ovnen.
Vi har sat dem med mellemrum, så varmen kan stige op-
-før den igen bevæger sig ned og ud gennem skorstenene.
Vi lægger et tykt lag jord ovenpå, der isolerer-
-så vi holder på varmen.
Holdet arbejder hårdt en hel formiddag blot for at fylde ovnen.
Lerpartiklerne sammensmeltes ved brænding, så stenene bliver stærke.
Da muren blev bygget, brændte tusindvis af ovne her i landskabet.
Hundredtusinder af mænd-
-arbejdede i en af verdens første industrielle produktioner.
Der var altid ovne, der blev fyldt op, tændt og åbnet igen.
Og det betød, at mændene på toppen af bakken-
-konstant blev forsynet med mursten, så muren fortsatte derudad-
-i en uophørlig produktion.
Perfekt brændte mursten kræver årelang erfaring-
-med at kontrollere ovnens temperatur.
Vi holder øje med de farver, murstenene skifter til.
Først bliver de røde, så gule og tilsidst hvidglødende.
Når de bliver hvidglødende, skal vi holde ved i omkring 12 timer-
-for at sikre, at temperaturen på cirka 1.000 grader-
-spreder sig i hele stakken, og dernæst slukker vi.
Ovnen er sindrigt designet.
Ilden er ikke under stenene-
-men ved siden af i en tunnel, der suger frisk luft ind.
Ovnens form tvinger varm luft ned mellem stenene-
-og ud af de tre skorstene, så stenene brændes jævnt.
Hvis de opvarmes for hurtigt, udvider vanddamp i leret sig-
-og det kan sprænge stenene som granater og ødelægge hele læsset.
Men brændes de rigtigt, producerer ovnen tusinder af stærke-
-stabile mursten til at bygge med.
24 timer efter den vellykkede brænding-
-skal holdet slæbe de nybrændte sten op til muren.
Hvordan flyttede man dengang milliarder af sten-
-fra ovnene og op på de høje bjergtoppe?
Transporten af så tunge genstande fra et sted til et andet-
-er meget besværlig.
Ligesom arbejderne dengang-
-har holdet kun en måde at få opgaven klaret: rå arbejdskraft.
Al hjælp er velkommen-
-for jo flere man er om det, jo lettere er opgaven.
Mere end en million mænd arbejdede på muren.
De brændte, flyttede og lagde nye mursten konstant.
Arbejdsforholdene var dårlige.
Om sommeren var det meget varmt, over 40 grader-
-og om vinteren var temperaturerne meget lave.
De bar murstenene op ad bjergene.
Opgav man, var man færdig. Liv havde ikke megen værdi.
Verdens længste mur blev bygget af et brutalt regime-
-der dræbte et stort antal mænd.
Forskere som William prøver at løse endnu et af murens varige mysterier.
Hvordan besluttede man, hvor muren skulle gå?
Når besøgende kommer hertil, stiller de samme spørgsmål.
Et af dem er, hvorfor muren ligger her og ikke derovre eller herovre?
William studerer landskabet-
-for at finde en forklaring på murens placering.
Fra toppen af dette vagttårn kan man se, hvorfor muren ligger her.
Landskabet går opad og opad, og her er toppen.
Muren følger toppen hen til den næste top derovre.
Herovre til højre går muren nedad.
Højden på bjergene falder samtidig dramatisk.
Det er den perfekte linje til denne sektion af muren.
Bygherrerne fulgte de højstliggende punkter, men aldrig i lige linje.
Først kunne jeg ikke se nogen logik i de tilsyneladende vilkårlige ruter-
-men jeg tror, at alle snoningerne har et formål.
De forbedrede chancen for at komme på skudhold-
-ikke kun forfra, men også fra siden.
Ingen ved sine fulde fem ville have lyst til at kæmpe imod kineserne her.
Kineserne byggede muren, så den følger terrænet-
-og stiger 1.500 meter op til bjergenes toppe.
De satte vagttårne hver 150 meter for at optimere forsvarsilden.
De fældede træerne i tre kilometers afstand for godt udsyn.
Udløbere forlængede udsynet for at sikre mod angreb.
Muren var en enorm fysisk barriere...
...men uden soldater standsede den ikke nogen.
Havde kineserne blot bygget en mur og håbet, at den holdt nomaderne ude-
-havde alt været nytteløst.
Muren måtte konstant være aktivt bemandet.
Da kineserne byggede muren, opstod endnu et problem.
De skulle bruge en million vagter.
Hvor skulle de bo?
Kineserne byggede store dele af muren fra det 16. århundrede-
-af sten og mørtel.
Den var en formidabel barriere for fjenden.
Men uden en hær til at bekæmpe angreb var muren ikke tilstrækkelig.
Murens styrke lå i vagterne, der bemandede den-
-samt deres antal.
William Lindesay er i Jinshanling nord for Beijing-
-for at undersøge, hvordan kineserne bemandede muren.
Jeg mener, at det her er prototypen på den nye formgivning af muren.
Ingen andre steder står tårnene så tæt sammen.
Kineserne byggede her muren med kun 115 meter mellem tårnene.
Tårne som disse husede nok 20 til 30 mænd.
Jeg har fundet notater fra 1600-tallet-
-om 120 mand pr. kilometer.
Det er en ret tæt besætning.
Hundredvis af kilometer fra alt.
Hvor boede soldaterne, og hvordan overlevede de?
Svaret findes inden i muren.
Titusindvis af tårne husede tropperne.
På første sal i hvert tårn sov op til 30 soldater på stensenge.
Afbrænding af kul varmede rummene op i de iskolde vintre.
11 meter høje og en meter tykke mure beskyttede soldaterne-
-og vinduer muliggjorde altid udsyn.
Et våbendepot øverst oppe forsynede soldaterne ved angreb.
Tårnene husede de hære, der stod vagt på muren året rundt.
Muren og dens tusinder af tårne-
-indeholder flere mursten end noget andet i verden.
Colin Richards' hold genopbygger en forfalden sektion af muren.
Holdet har lavet nye mursten. Nu skal de mures op med mørtel.
Denne mørtel kan være meget hård-
-i nogle tilfælde hårdere end stenene.
På billedet her holder mørtelen bedre end stenene.
I nogle sektioner er murstenene tæret væk-
-og har efterladt et gitter af stærk mørtel.
De er tæret ind bag ydersiden-
-og det viser, hvor fantastisk et materiale, det er.
Mørtelens indhold er et mysterium.
Det findes ikke en nedskrevet opskrift.
De lokale bønder siger dog-
-at nøglen til styrken ligger i en uventet ingrediens: Ris.
Colin har en hurtig metode til at analysere mørtelens indhold.
Hvis man tager en klump af den oprindelige mørtel og knuser den-
-tilsætter vand og blander det sammen-
-opstår der bundfald i forskellige lag.
På den måde kan man finde ud af, hvad blandingen bestod af.
Den knuste mørtel skal stå i tre timer, før han undersøger den.
Det er overraskende, at der er så meget tilslag i mørtelen.
Der er sand, småsten og slam.
Der var meget bindemiddel i mørtelen.
Det er interessant, fordi det er så stærk en blanding.
Tilslaget i blandingen gør mørtelen kompakt.
Men de lokale siger, at det klæbrige risvand-
-gjorde mørtelen ekstra stærk.
I denne del af Kina var ris i overflod.
De tilsatte det i mørtelen-
-hvilket fik den til at hærde hurtigere og blive mere holdbar.
Colin vil prøve selv at lave noget rismørtel.
Vi koger vandet op hurtigt, og så tilsætter vi risene.
Forskere mener, at stivelsen i risene gav mørtelen den øgede styrke.
Colin blander sin mørtel af kalk, sand-
-og hans særligt tillavede risvand.
Mørtelens konsistens er vigtig. Laget skal trykkes ud i kanterne.
Hvis den er for tør, sker det ikke. Hvis den er for våd, løber den.
Den rette konsistens er afgørende for mørtelens kvalitet.
På den måde kunne bygherrerne stable murstenene højt-
-og bygge de tusindvis af tårne, der skulle huse den gigantiske hær.
Langt fra civilisationen stod mændene alene mod nomadehærenes angreb.
William undersøger murens arkitektur, der hjalp mændene i sikkerhed-
-selv hvis nomaderne kom op på muren.
Forestil dig at være en kinesisk vagt. Her står du.
Som angriber har jeg ikke en chance. Vagten er to meter oven over mig.
Bytter vi plads, har jeg fordelen i højden-
-jeg har skjoldet i venstre hånd samt et spyd og en knippel.
Det er en fantastisk ekstra forstærkning.
Men nærkamp var ikke den eneste forsvarsmulighed.
Kinas teknologiske fremskridt-
-gav soldaterne et formidabelt våbenarsenal.
Dette plateau er til en kanon.
Kanonen er her ikke mere, men løbet stak ud her.
Man skulle måske tro, at en stor kanon er det stærkeste våben-
-og den laver også en masse larm og er frygtindgydende-
-men den tager lang tid at lade.
Den er langsom og besværlig i blæsende, vådt vejr-
-så det er ikke det mest pålidelige våben.
For øget pålidelighed-
-greb soldaterne til et andet våben.
Noget langt mere præcist og dødbringende. Armbrøsten.
Dette grumme våben overgik nomadernes kompositbuer.
Det var et hit hos de kinesiske soldater på muren.
For en enlig soldat var armbrøsten det stærkeste våben.
Yang Fuxi har et ældgammelt eksemplar af en armbrøsts udløser.
Den er lavet af bronze. Dengang støbte vi dem i forme.
De blev masseproduceret-
-og idet de var standardiserede, kunne dele udskiftes.
Armbrøsten var verdens første mekaniske våben.
Den slap pilen på et splitsekund og skød med en utrolig præcision.
Soldaterne dyppede tit pilene i gift, så selv en skramme var dødelig.
Vagttårnene ragede frem fra muren.
Dermed kunne vagterne fange angribere i en dødelig krydsild.
Bag brystværnene kastede soldaterne med sten og affyrede kanoner.
Men armbrøsten var vagternes foretrukne våben.
Man skal blot trykke på aftrækkeren. Det er let og hurtigt.
Et let tryk er nok.
Kina skabte en industriel produktion-
-af armbrøstudløsere i tusindvis.
Designet betød, at Kina kunne indsætte en kæmpe hær af soldater-
-med armbrøster uden særlig træning eller styrke.
Med bue og pil kan man ikke sigte i ret lang tid.
Når man spænder buen, bliver man hurtigt træt.
Bruger man en armbrøst-
-kan man let tage sigte i lang tid og dræbe fra stor afstand.
Den fantastiske opfindelse gav Kinas infanteri styrke som nomaderne.
William har fundet bevis på-
-at muren blev bygget med omtanke for brug af våbnet.
Her kunne man forankre armbrøsten.
Buen sad på en stok med en knop nedenunder.
Den sættes i, så man let kan trække tilbage, genlade-
-vente på at komme på skudhold og fyre af.
Selv med armbrøster-
-var soldaterne stadig isoleret i små hold-
-i vagttårne højt oppe på bjergkamme eller langt ude i ørkenen.
Hvordan tilkaldte de forstærkninger ved større angreb?
Forestil dig at være kinesisk soldat på muren.
Pludselig dukker 3-400 ryttere op i horisonten med støvspor bag sig.
Hvad mon de gjorde, når de så sådan noget?
Forsker Richard Fairbrother er i udkanten af Gobiørkenen.
Han leder efter tegn på det netværk-
-der forbandt soldaterne i vagttårnene.
Bag bakkekammen her ligger et gammelt fyrtårn.
Soldaterne i tårnet holdt udkig efter fjenden.
Når de så dem, slog de alarm.
Kineserne skulle forsvare sig mod de lynhurtige nomader.
Løsningen var signaler.
Hvert af disse flag repræsenterede 500 ryttere.
Her har vi tre flag. Det betød, at der var 1.500 ryttere på vej.
Systemet gav kineserne mulighed for-
-at følge de hurtige nomader.
Jeg håber, at vagterne i det næste tårn er årvågne-
-og opdager, at der er 1.500 krigere på vej.
Tårnvagterne sendte også beskeder via røgsignaler.
Den hurtige reaktion på angreb var afgørende for forsvar af muren-
-såvel som hele Kina.
Det er ikke kun forsvar, men også et efterretningsnetværk.
På den ene side leder nomadekrigerne konstant efter steder at angribe-
-og på muren holder soldaterne udkig efter angreb.
Ser de nogen, slår de alarm til fyrtårnene.
Linjen med vagttårne og signalposter måtte være massiv-
-og gik langs Kinas nordlige grænse til yderpunktet-
-22 meter ude i Det Gule Hav.
Takket være sit sindrige design står bygningen stadig.
Den kaldes Dragens Hoved.
Solide granitblokke på hver tre ton-
-danner et bølgebrydende fundament.
Jernklamper holder dem sammen...
...og indfældede samlinger låser lagene fast-
-så de ikke flytter sig med tidevandet.
Ni lag stenblokke danner modvægt til de brydende bølger-
-og forhindrer angriberes adgang.
Det 15 meter høje tårn er Den Kinesiske Murs enorme endepunkt.
Muren og signalnetværket-
-var forbundet fra fæstningen ved havet i øst til ørkenen i vest.
Det betød, at den kinesiske hær kunne beskytte hele landet.
Soldater bemandede brystværn med buer og armbrøster-
Og affyrede en regn af pile ned over fjenden.
Med murens placering i øde, bjergfyldt terræn-
-hvordan nåede forstærkninger så frem, før det var for sent?
Den Kinesiske Mur var et forsvarsværn tværs hen over Kina.
Men der er et mysterium.
Hvordan nåede forstærkninger frem til et angrebet område-
-når muren var placeret øverst oppe i så hårdt terræn?
En af tårnvagternes vigtigste opgaver var-
-at holde udkig efter fjenden, og straks de så dem-
-slog de alarm og tilkaldte forstærkninger til stedet.
Historiker William Lindesay vandrer på muren ved Jiankou.
JIANKOU KINA
Han leder efter tegn på troppernes manøvrer-
-i kampen mod angreb på toppen af bjergkammene.
Folk kigger og siger: "De havde da ikke brug for en forsvarsmur der-
-ingen angriber der."
Jeg er enig, det står især klart, når man står nedenunder.
Se bare, den klynger sig næsten til klippevæggen.
Hvorfor byggede de muren på denne stejle strækning?
Var der et andet formål?
Her er forklaringen.
Det forbinder muren her med muren derovre og derovre.
Det gør, at grænsemuren også er en grænsevejbane.
William mener, at muren var en vej-
-der gav støttetropper hurtig adgang til soldater under angreb.
Det gjorde muren til et gigantisk transportnetværk.
Muren gik tusinder af kilometer ud til ørkenen i vest-
-hvor den udførte sin sidste funktion:
At beskytte kinesisk handel.
Handelsruten kaldet Silkevejen-
-gik gennem det vestligste Kina.
Vejen forbandt landet til verden udenfor.
Richard Fairbrother kører ad Silkevejen-
-på jagt efter forbindelserne til muren.
Som rejsende på Silkevejen dengang køber han ind på markedet...
-60? Det var dyrt. -Det er ikke dyrt. 60 er ikke dyrt.
...og kører ud i den vestlige ørkens barske kulde.
Han leder efter en ørkenfæstning.
Det er fantastisk.
Fortet er over 2.000 år gammelt. Det ligger på Silkevejen.
Det hedder Shanmacheng. Det betyder "hestekastrations-fort".
Placeringen er storslået med bjergene-
-og floden, der har revet fortets ene side væk.
Her blev heste kastreret-
-inden kineserne købte dem i bytte for te.
Muren og fortene beskyttede handelsfolkene på Silkevejen.
Silkevejen var afgørende for Kina-
-og derfor byggede de muren og alle fortene langs med den.
At lukke fremmede handelsfolk ind i fortene gjorde kineserne sårbare.
Til trods for deres glæde ved handel-
-var kineserne på vagt. Handlende kunne være nomadespioner.
De anlagde fortene, så blot et enkelt fejltrin betød en grusom død.
Inde i porten-
-førte en smal passage besøgende ind i de frygtede dødspassager.
Murene dannede en labyrint, som indtrængere skulle finde vej i.
Tværgående, vinkelrette sving tvang dem ind i den lukkede gård.
Aflukket med ti meter høje mure var dødelig for ubudne gæster.
Med bevæbnede vagter på brystværnene-
-var det den perfekte port til at beskytte Kina.
Den kinesiske mur var en monumental, militær konstruktion-
-der gjorde, at Kina kunne bekæmpe angreb nordfra.
At betragte muren og se den slange sig hen over bjergtoppene-
-vidner om det fantastiske omfang. Den går tværs gennem Kina.
Den er historiens mest materiale- og tidskrævende konstruktion.
Jeg synes, at den er verdens ultimative vidunder.
Jeg elsker Den Kinesiske Mur. Mit nørdede motto er:
"Træt af muren, træt af livet."
Muren beskyttede Kinas bønder...
...og fremviste imperiets magt-
-langs verdens vigtigste handelsrute.
Historiens vingesus-
-og at man måske er den eneste her i lang tid, føles ubeskriveligt.
Fra selvcementerende jordmur til uigennemtrængelige stenfæstninger.
Brystværn, farlige labyrinter og en gangsti tværs over et land...
...udgjorde samlet den ultimative bedrift i militær arkitektur...
...og et af historiens mest ærefrygtindgydende bygningsværker.