Hvis du vil overleve det her job, så skal du ikke være bange for de hårde.
Ondskab har pagehår og laver altid sine lektier. Hun er klar til angreb.
- Jeg er gravid. - Hvad?
Jeg presser dig ind i en form med barnevogn og parcelhus.
Bitten, stop det. Hey, hey! Jeg vil godt presses ind i den form.
- Behandl Bitten ordentligt. - Du føjer bare Bitten.
Det gør man, når man elsker sin kæreste. Det har du aldrig prøvet.
- Mange synes, jeg er et godt catch. - Jeg kan ikke det der par-noget.
Hvornår mødte du Jette? Elsker du hende?
Selvfølgelig.
- Jeg er altså vegetar. - Nå! Ligesom Hitler?
Næ, ligesom hundredtusinder andre.
Mormor? Er du her?
Mormor!
- Hej, skat. - Mor...
- Er der noget galt? - Mormor er død.
- Du ryger for meget. - Ja.
Du ryger op i skorstenen, hvis du ikke passer på. Jeg fanger dig.
Halløj! 2.b, sæt jer ned.
Stille og roligt.
Dæmp jeres stemmer.
Janne er på kursus, så jeg skal være jeres vikar i dansktimerne.
- Jeg hedder Rita. - Hej, Rita.
Hej.
- Ja? Lyserød pige. - Vi har om eventyr i den her uge.
Ja. I skal digte jeres egne eventyr, og så skal I fremføre dem.
- I laver kulisser i teatersalen. - Vi har lavet det hele selv.
- Wow! - Vi har også lavet kostumer.
Det lyder da bare søreme dejligt.
Er der en, der vil fortælle mig, hvor langt I er nået med det?
Ja. Grøn pige.
Mig og Rebecca og mig og Cille, vi er prinsesser -
- og så møder vi Medina og Barbie og holder en stor fest.
- Det er jeres eventyr? - Ja. Nej. Justin Bieber er også med.
Okay.
Vi har en ridderklub, hvor piger ikke må være med.
Godt. Vi starter helt forfra, og så snakker vi om, hvad et eventyr er.
Fortæl mig, hvad der sker i de eventyr, som I kender.
Prinsessen lever lykkeligt til sin dages ende.
I modsætning til de fleste folkeskolelærere. Nej, ikke noget.
- Hej. - Hej.
- Hov! Ryger du? - Jeg har sagt, jeg har superkræfter.
De tror, jeg kan skyde ild ud af hænderne.
Og tak for sidst.
- Ude ved træet. - Nå ja.
Det var rigtig dejligt. Jeg har tænkt meget over det, vi talte om.
Hvad talte vi om?
Om det der med at ses lidt mere.
Du ved... Lave noget andet end bare...
Så jeg tænkte på... Skulle vi ikke spise noget mad sammen?
- Jeg kunne lave noget mad. - Kan du det?
Selvfølgelig kan jeg lave mad. Så jeg laver noget mad.
På fredag?
Jeg kan ikke på fredag. Jeg skal til begravelse.
- Er det nogen, der er tæt på? - Det ved jeg ikke. Min mor.
Det er jeg da ked af at høre.
- Rita, hvorfor har du ikke sagt det? - Du ved, ikke?
- Skete det pludseligt? - Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg skal lige gårdvagte lidt.
- Hej, Rasmus. - Hej.
- Har du set min madpakke? - Din madpakke? Nej.
Har du lagt mærke til, at der forsvinder ting her på skolen?
Nej.
Rullemadrassen fra gymnastik. En af computerne fra aulaen.
Tallerkner fra hjemmekundskab. Min madpakke.
- Ser du et mønster? - Ting forsvinder.
Netop. Jeg vil ikke finde mig i det mere. Jeg vil have min madpakke.
- Jeg stopper ikke, før jeg får den. - Nej, nej.
Uh, uh! Madpakke!
Der er traditionelt gravsted, fællesgrav eller skovkirkegård.
Skovkirkegård lyder hyggeligt.
Okay, ikke hyggeligt, men som et godt sted.
Tror I, mor har glemt det?
Ja, det har hun sgu sikkert.
Hun har været mærkelig, siden hun fik det at vide. Eller mærkeligere.
- Hun har heller ikke grædt. - Kan vi ikke vælge nogle sange?
- Salmer. - Noget "Dejlig er den himmelblå".
- Hvorfor har du så travlt? - Så må mor ordne resten.
Hej. Undskyld. Det trak ud.
Hva' så? Vi skulle kigge på det der...
- Har du andre, der skal med? - Det har moster Gitte styr på.
Godt. Var det det?
Hvad for nogle blomster kunne mormor bedst lide?
- Det ved jeg ikke, skat. - Skriv liljer. Dem kunne hun lide.
Hvorfor er du ikke ked af det?
Måske ville det være sundt, hvis du i det mindste talte om det.
Jeg har ikke brug for at tale om det.
Jeg har kendt hende i to måneder, men det er mig, der sidder og græder.
Er du ked af det, fordi hun er væk, eller fordi jeg ikke er ked af det?
Det ved jeg ikke.
Skal jeg lave noget te til dig?
- Med honning. - Nej tak.
Jeg vil bare gerne være lidt alene.
Vi skal have fundet nogle regler for eventyr. Nogen forslag?
- Dig, Spider-Man. - Der skal være en helt.
- Hvem? - Spider-Man.
Folkeeventyr er, fra før man havde fjernsyn.
- En prins. - En prins! Præcis.
Det kunne også være en ridder eller en prinsesse.
- Hvem møder vi ellers i et eventyr? - Der skal også være en, der er ond.
- Transformers. - Og en heks.
- En drage. En hobbit. - Yes.
Og så skal der være en præmie. Noget, helten gerne vil have.
Prøv engang at se her.
Som sagt har vi en helt. Så har vi en modstander.
Vi har en hjælper.
Og så har vi en præmie.
Så har vi en giver af præmien. Det kunne være kongen.
Helten vil have præmien. Præmien kan han få af kongen.
Og modstanderen kunne for eksempel også være kongen.
Vi gør noget andet. Lad os digte et eventyr sammen.
Forestil jer, at I står nede på scenen.
- Der var engang en prinsesse. - Jeg er en fin prinsesse.
- Hun boede på et fint slot. - Og jeg er en konge.
Så vi har en prinsesse. Vi har en konge. Hvad mere?
- Der skal også være en dronning. - Ja. Så siger vi, du er dronningen.
Prinsessen voksede op på slottet og troede, at alt var godt.
- Men hvad hun ikke vidste, var... - Var hvad?
At kongen...
- Hvad? - Måske ikke var en rar konge.
- Hvad var han så? - Han var en rigtig dårlig far.
Kongen havde forhekset dronningen.
Prinsessen forstod ikke, at hendes mor ikke ville lytte til hende.
Hvad var der galt med kongen?
Nu skal I bare høre.
Ja.
Hvis nu man har...
Hjørdis, vil du ikke sidde ned et øjeblik?
Hvis nu man har set nogen gøre noget, man mener er ulovligt...
- Ja. - Men det er en veninde.
- En veninde? - Ja. Som hedder... Miranda.
- Hvad har Miranda set? - En af sine kollegaer stjæle ting.
Han putter dem ind i et rum, som om han bor der. På skolen.
- Det lyder lidt mærkeligt. - Skal hun fortælle det til nogen?
- Kollegaen er en mand? - Hvem siger det?
- Det gjorde du. - Jeg lytter ikke til min veninde.
Hjørdis, sig til Miranda, at hvis hun har set noget ulovligt -
- så skal hun melde det. Selv om det drejer sig om en kollega.
- Det siger jeg videre til hende. - Er der noget, du vil sige til mig?
Det var det hele. Jeg takker for din tid.
Hjørdis...
Du er veninde med Rita, ikke?
Jeg har også en ven, som har haft en slags affære med hende.
Hvad hedder han?
Han hedder... Elvis.
- Fortsæt. - Og...
Elvis vil gerne noget mere med Rita end bare at have en affære.
Han tror også, at hun vil noget, men hun kan godt være lidt svær.
Ved du, hvordan hun har det med følelser og den slags?
Sig til... Elvis, at jeg tror, at de ting, Rita går igennem i disse dage -
- måske vil gøre hende klar til at møde den rigtige mand.
Ja. Det vil jeg sige til ham.
Til Elvis.
- Hej, hej. - Hej.
- Bitten ringede. - Hæng den nu op inde i skabet.
- Lillebeth er død. - Hvem?
- Ritas mor. Lillebeth. - Nå...
Jeg har sagt, vi kommer til begravelsen.
- Hvornår er det? - På fredag.
- Nej! Det er kulturnat på fredag. - Det er om dagen.
Ja, men med gravøl og alt muligt.
Jeg har fået billetter til Kim Høghs lysinstallation på Glyptoteket.
- Det er en begravelse. - Jeg kendte hende jo ikke.
Det er sgu for koldt at sidde her.
Hvor nåede vi til?
Jo. Vi nåede til, at prinsessen havde en mistanke om kongen.
Så en dag, da kongen lå og sov, så listede prinsessen sig ind og så -
- at han havde en lang sort hale... med hår på!
Prinsessen ville fortælle dronningen, at kongen var en trold.
Hvad gjorde dronningen så?
Dronningen sagde, at prinsessen var fuld af løgn.
Hun sagde, at det bare var noget, hun fandt på.
Så kastede dronningen en forbandelse over prinsessen.
Jo. Så alt, hvad prinsessen sagde fra nu af -
- alt, hvad der kom ud af prinsessens mund, blev til...
Frøer.
Fortæl ikke løgne om kongen. Alt, hvad du siger, vil blive til frøer -
- der hopper ud af din mund.
- Det er for ulækkert. - Forestil dig mig som prinsessen.
Jamen, kære dronning, kongen er jo en tr...
Ad!
- Hvad skete der så? - Ja, altså...
Troldekongen blev værre og værre. Dronningen vidste godt -
- at prinsessen havde ret. I stedet for at hjælpe hende, stak hun af.
Stak af?
Ja. Hun flyttede hjemmefra.
Jeg kan ikke lide det.
Dronningen forlod sin egen datter.
Kommer der ikke en og hjælper hende?
- Hun kunne ikke hjælpes. - Du sagde selv, at der altid kom én.
Ja. Ja, det gjorde jeg vel.
Er der da ikke nogen, der vil hjælpe mig?
En masse riddere og soldater kom for at bejle til prinsessen.
Men prinsessen skræmte dem væk, for hver gang hun åbnede munden...
Tak.
Undskyld. Det er, fordi det er min mors skyld.
Ad!
Prinsessen mistede alt håb. Hvem ville nogensinde kunne elske hende?
- Men så en dag... - Hejsa.
Er det dine frøer?
Hvad hed prinsen?
Han... han hed Tom.
Prins Tom?
Levede de så lykkeligt til deres dages ende?
(klokken ringer)
- Hej, hej. - Hej. Vi ses i morgen.
- Hej. - Hej, Alfred.
- Hvad sker der? - Rasmus fortalte mig om din mor.
- Det er jeg virkelig ked af. - Tak.
Du må gerne græde, hvis du vil.
Det er pænt af dig, men jeg tror bare, jeg springer over. Jeg er okay.
Du ved godt, hvordan jeg er meget optaget af Syriens historie.
Ja.
Det er første gang, man støder på professionelle grædekoner.
Hvis sorgen levede videre i én, blev den til en dæmon -
- som spiste én indefra. Det er meget vigtigt at græde.
Hvis du har brug for en grædekone, så sig til.
Jeg tror, du vil have godt af at snakke med en.
Det tror jeg, du har ret i.
Lisbeth, jeg har, hvad jeg skal bruge. Gå du bare.
Hej.
Altså... Der var ikke nogen derude, så...
Er der noget galt?
Wow!
- Hvad laver du her? - Det ved jeg ikke.
Lad os se, hvad vi har her.
De her er vist o.k. rene.
- Jeg er ked af det med din mor. - Ja. Det er der mange, der er.
Jeg ville ønske, jeg også var det.
Det giver ingen mening at have dårlig samvittighed over ikke at være trist.
Enten er du ked af det, eller også er du ikke.
- Alle forventer det ligesom. - Det plejer du ikke at gå op i.
- Synes du, jeg skal være det? - Ked af det?
- Det ved jeg ikke. - Du kendte hende dengang.
Jeg husker hende som forfængelig og barnlig, men...
"Det er længe siden, Rita. Kom nu videre."
Hvis du ved, hvad jeg vil sige, så kan du føre samtalen selv.
Venter Jette så derhjemme med aftensmaden, eller hvordan?
Men nu ringer jeg hjem og siger, jeg har overarbejde.
- Hey! - To sekunder.
- Sig mig, laver I aldrig noget? - Næ. Vi fester bare en del.
Hvad... Er der noget galt?
Det er bare lidt mærkeligt det hele.
Mormor er død, og mor virker helt ligeglad.
Kan vi ikke holde i hånd længere?
Jo, jo. Selvfølgelig. Det er bare...
Du ligger under for, hvad samfundet synes. Det er vigtigere for dig.
- Nej, jeg er bare lidt forsigtig. - Du skal ikke være forsigtig.
Du skal bare være dig selv.
Ja.
Jeg ved, hvad vi gør.
Nogle bliver måske så provokeret, at de råber eller spytter efter os.
Men så er jeg her.
Lad os gå derover.
Vent lige.
Jeg tror altså, de er ligeglade.
Vil du gerne have, jeg er helt ærlig over for mig selv?
Jeg synes ikke, vi skal være sammen længere.
Jeg er forelsket i en anden.
Jeg ved, du går og stjæler. Du misbruger skolens ejendom.
Det er forkert og ulovligt. Du skal levere tingene tilbage.
Ellers melder jeg det til Rasmus.
- Er det min madpakke? - Det er min kone.
Jeg er blevet smidt ud, og så ved jeg ikke, hvad jeg skal gøre.
Er det min madpakke?
Vil du love mig ikke at sige det til nogen?
Du må ikke sige det, vel? Jeg kan risikere at blive fyret.
- Grøntsagslasagne. - Ja, ja.
Det smager dejligt, og det er sundt, og man kan gemme det.
- Jeg har aldrig været alene. - Jeg har været alene i 33 år.
Det er ikke så slemt, hvis man kan lide sit eget selskab.
Forklædet på.
Skyl og snit.
- Øh... - Skyl og snit.
Nå, men... jeg må vel også hellere...
Jeg står bare og holder dig hjemmefra.
- Du er vel træt. - Jeg får også noget ud af at snakke.
Jeg kommer her og drikker mig stiv og snakker om min døde mor.
- Nu gør du det igen. - Hvad?
Bestemmer, om folk skal være sammen med dig eller ej.
Sæt dig.
Har du ikke nogen, du skal hjem til?
Du skal betale mine børn for at være i stue med mig for tiden.
- De hader mig. - De elsker dig... og hader dig.
Det er den effekt, du har på folk. Man hader dig lidt, og...
Så elsker man dig lidt mere.
- Det tror jeg ikke, din kone synes. - Hun er jaloux.
Hvad har hun at være jaloux over?
Det er jo hende, der er gift med dig.
Det er dig, der er Rita.
Og Rita er noget... helt specielt.
(telefonen ringer)
Jeg må hellere lige tage den.
Hvad griner du ad?
Jeg er ved at skrive et eventyr på skolen med en 2.-klasse.
Det bragte bare lige nogle minder frem.
Bliver det godt, eventyret?
Det ved jeg ikke. Der mangler stadig en slutning.
Hey! Man må ikke løbe på gangene. Det ved I godt. Hey!
Man må ikke løbe på gangene. Det ved du godt.
- Hej. Rita... - Ja.
Skulle du ikke til begravelse?
Det er din mor.
Skal du ikke bare være glad for, at du ikke skal finde en vikar?
Jeg skal lige ned og gøre et eventyr færdig.
Nå! Prinsessen havde fundet sin prins, og for en tid var alting godt.
Du er den sødeste prinsesse i verden.
Og du er den sødeste prins.
Men så en dag kom dronningen hjem.
- Mor, hvor har du været? - Ude og realisere mig selv.
Hvad betyder det?
Det er sådan noget, voksne siger, når de kun tænker på sig selv.
Når de voksne kun tænker på sig selv, så kan deres børn godt blive sure.
Ligesom vores prinsesse.
- Gå, dumme prins. - Jeg vil godt være sammen med dig.
Det er bare noget, du tror. Gå nu.
- Men, prinsesse... - Så går jeg.
Snip, snap, snude, så er den historie ude.
Jeg forstår ikke, hvorfor prinsen og prinsessen ikke fik hinanden.
Prinsessen troede jo, hun var halvt trold ligesom sin far.
Hun måtte finde en prins, der også var halvt trold.
- Ligesom Shrek? - Ja. Præcis.
Sejt.
- Hej. Hej, skat. - Hej, mor.
- Har I set Rita? - Nej. Nej, det har vi da ikke.
- Hun skal nok komme. - Ricco, har du hørt fra mor?
Ikke en skid.
- Kommer du ikke? - Lige et øjeblik.
Jeg husker hende som en varm og dejlig mor i min barndom.
Hun har også været en god mormor for jer.
Har du ikke set mor? Jeg kan ikke smalltalke mere med moster Gitte.
- Har du ringet til hendes mobil? - Hun tager den ikke.
- Godt nok pinligt, hva? - Hun er sikkert på vej.
Godt, at mor ikke ser det her. Det er det eneste gode, der er at sige.
Jeg går lige ud og kigger igen.
- Jeg forstår det stadig ikke. - Blev de gode venner igen?
- Nej. - De så heller aldrig hinanden igen?
Nej. Det gjorde de ikke.
Det er ikke nogen rigtig slutning.
Nej.
Nej, det er det nok ikke.
- Gider du se efter 2.b? - Ja. Hvorfor?
Jeg skal hen til den der begravelse.
Vi er samlet i dag for at tage afsked med Lillebeth Schmidt Kronborg -
- mor til Gitte og Rita og enke efter Knud.
Selv om man kan sige ordene, er det svært at tro det.
Hun er ikke længere iblandt os. Og et langt...
Undskyld.
Lillebeth Schmidt Kronborg er død. Selv om man kan sige ordene -
- er det svært at tro det. Hun er ikke længere iblandt os.
Lad os begynde med at synge "Se, nu stiger solen af havets skød".
Se, nu stiger solen af havets skød...
Tekster: Tina Schäfer Dansk Video Tekst