Gledali smo...
Pokušavale su te ubiti.
To je bio Verbis Diablo. -Vragov jezik.
Ne bismo li trebali naći način da ga razumijemo?
Ako učinim što sam ti obećao i dam ti ovu stvar, živu,
hoćeš li me ostaviti na miru? -Bolje zamoli svoju dušu to.
Nisam ono što misliš. Imam nesvjestice.
Što se dogodi? -Ne znam. Ali obično ima krvi.
Trbosjek se vratio? -Ovo je drukčije.
Ovog puta ima preživjeli.
Zovem se Warren Roper. Tvoj tatica želi da se vratiš doma.
Neka oživi!
Zajedno smo vidjeli strahote i dokazali da ih možemo poraziti.
Što su one? Poznaješ njihovu vrstu.
One su Noćne posjetiteljice. Vještice.
Naš zadatak je postao još teži.
Počet ću tako što ću zavesti Sir Malcolma.
Moja stara prijateljica mi neće pobjeći.
Nije ustuknula pred samim Sotonom.
Ali sada...
Nikad je nisam vidio uplašenu.
Sir Malcolme? -Uđi.
Što se dogodilo?
Sinoć su došle k meni.
Bile su ondje, stvarne poput vas.
Onda su...Nestale. -Vanessa.
Ovako izgleda kad poludiš?
Najmračniji strahovi ti se pojave pred očima?
Nisi neurotična. -Onda mi recite gdje ću naći mir!
Nisam sigurna čak ni kad se molim!
Znate li kako je to? -Ne.
Ali razumijem strah od izopačenih stvari koje hodaju po noći.
Recite mi da zaslužujem mir.
Ne mogu ti pomoći s time.
Moj život nije bio takav.
Ali jedno znam.
Neću te napustiti.
Kamo god budemo pošli, poći ćemo zajedno.
Ne znam što bih učinila bez vas.
Hoćeš li učiniti nešto za mene?
Poći ćeš sa mnom negdje?
Kamo?
Negdje gdje pronađem neku vrstu mira.
Razumiješ...
Razumiješ li me?
Moje riječi ti se možda čine čudnima.
I moje lice. -Sve joj je čudno.
Doima se sretnom.
Nadam se da nije glupa. -Savršena je!
Nemoj brzati. Daj joj vremena.
Želim joj ispuniti srce poezijom.
Daj da joj prvo ispunim glavu jezikom.
Iskreno, to će potrajati.
Razumiješ to. Mora iznova naučiti kako živjeti.
Prepusti to meni.
Imam iskustva s tim. -Čekao sam tako dugo.
Treba poeziju. -Treba hranu. Idi sad.
Vrati se kasnije.
Pusti me da počnem.
Ako je suditi po Proteju,
brzo će naučiti jezik.
Čak i brže budući da sam smanjio traumu od naboja.
Vratit će joj se.
Kao i ljudska interakcija i možda pamćenje.
A zatim? -Ne znam.
Protej se tek počeo prisjećati prošlog života kad...
Kad si ga ubio. -Ne moraš me podsjećati na moje grijehe.
Nemoj zaboraviti svoje grijehe.
Što je ovo?
Stvaranje još jednog grijeha? -Iskupljenje za tvoj prvi grijeh.
Svu ljubav i društvo koje si meni uskratio, podari njoj.
Ona je naša budućnost, Stvoritelju.
Budi pažljiv.
Moje ime je Victor Frankenstein.
Victor.
Valjda je ovo privatni oblik iskupljenja.
Moja supruga je radila ovdje, a ja sam nastavio.
A ja? -Ti tražiš jednu vrstu mira.
To je dugo putovanje koje moraš sama poduzeti.
Ali našao sam tračak tog mira ovdje.
Moraš, bojim se. Kolera je uzela maha unutra.
Kako će mi ovo pomoći? -Vidjet ćeš.
Samuele. Hvala ti.
U sjeni tolikog bogatstva, takva patnja.
Radite ovdje? -Kad mogu.
I osiguravam im sredstva.
Osjećam se kao bolji čovjek.
Živjet će, ali malo je nedostajalo.
Puno smo naučili o rekonstruktivnoj kirurgiji
na vojnicima koji se vraćaju iz Indije i Transvaala.
Zadobiju užasne rane tamo.
Znam. -Uznemiravajuće slučajeve držimo izoliranima.
Pristup imaju samo bolničari.
Gospodine.
Kad će moći govoriti? -Ne znam ni hoće li moći.
Nije mu puno ostalo od lica.
Ozdravite, g. Roper. Moramo o puno toga pričati.
Želim znati tko vam je ovo učinio.
Sve je tako lijepo. Način na koji svjetlo udara u stvari.
Mnogo toga se ne sjećam.
To je rezultat nesreće koja te dovela ovdje.
Uzela ti je pamćenje.
Hoće li mi se vratiti?
Ne znam.
Tvoj glas nije onakav kakav sam očekivao.
Zvučim poput tebe, nije li tako?
To ima smisla, zar ne? Budući da smo rođaci.
Da. -Kako bih trebala govoriti? -Ovako je dobro.
Nesreća je utjecala na tvoj mozak na nepredvidiv način.
To je sve vrlo neobično.
Nisi mi rekao.
Kako se zovem?
Lily.
Tvoje ime je Lily.
Po cvijetu uskrsnuća i ponovnog rođenja.
Zašto me to rastužuje?
Zašto bi me cvijet rastužio?
Ne razumijem.
Riječi izlaze, ali s tako malo značenja.
Smiri se.
Potrajat će.
Ali naučit ćeš.
Pokazat ću ti što je život.
Rođače, nauči me.
Prepuštam se tvojoj milosti.
Naučit ću te.
Imam sastanak s našim prijateljem u muzeju.
A zatim moram obaviti nešto. Želiš li poći sa mnom?
Ostat ću malo ovdje.
Sir Malcolme?
Hvala vam. -Vidimo se doma.
Vratit ćeš se prije mraka? -Naravno.
Želite li malo juhe?
Gospođo?
Želite li malo juhe?
Da, gospođo. Hvala vam.
Mogu li sjesti pored vas?
Da, gospođo.
Ne mogu reći da je baš ukusno.
U redu je, gospođo. -Zovem se Vanessa Ives. "Gđica".
Gđice Ives.
Moje ime je...
John Clare.
G. Clare.
Čine me nervoznom. -Tko?
Redovnice.
Zašto?
Odgojena sam u vjeri. Bilo mi je mukotrpno.
Imate li svoju religiju?
Nudite je? -Treba li vam?
Nikad nije. -Onda je neću ponuditi.
Bila bih loš zagovornik.
Svemogući i ja imamo tešku prošlost.
Nisam sigurna da razgovaramo ovih dana.
Pročitao sam Bibliju kad sam bio mlađi. Ali...
Onda sam otkrio Wordswortha
i stare fraze i parabole su mi se činile anemičnima.
Čak i nepotrebnima.
G. Wordsworth će morati odgovarati za puno toga.
Nije li istina, gđice Ives,
da slava života nadvisuje strah od smrti.
Dobri kršćani se boje vatri pakla
pa, da ih izbjegnu, ljube svoga bližnjega.
Dobri pogani nemaju taj strah
pa mogu biti ono što jesu,
dobri ili zli, kako im njihova priroda nalaže.
Nemamo straha od Boga
pa smo odgovorni samo jedni drugima.
To je duboka odgovornost.
I nesumnjivo, razlog zašto činite ovo.
Pomažete potrebitima.
Došla sam ovdje iz sebičnih razloga.
Doista ne vjerujete u Raj?
Vjerujem u ovaj svijet
i stvorenja koja ga nastanjuju.
To mi je oduvijek bilo dovoljno.
Osvrnite se.
Sveta otajstva na svakom koraku.
Ali uskratiti si sreću u zagrobnom životu?
"Vidjeti svijet u zrnu pijeska
I nebo u divljem cvatu
Držati beskraj na dlanu ruke
I vječnost u jednome satu".
Svaka čast Blakeu,
ali ne vidim divlji cvat ovdje, već samo bol i patnju.
Onda morate bolje pogledati.
Trebamo vas, gđice Ives.
Da. Stižem.
Dužnost zove.
Nisam navikla raditi ovako.
One smiješne male cipele su bolne.
Hvala vam na juhi.
Hvala vama na razgovoru.
Imate prekrasne oči.
Nadam se da vam je to sestra.
Molim? -Vaša sestra, nadam se.
Nije vam valjda supruga.
O, ne. Prijateljica.
Shvaćate zašto sam pogriješila. Vrlo ste slični.
Blijeda put, tamna kosa, opojne oči...
Nemojte mi zamjeriti na smjelosti. Živim da šokiram.
Pokušam se zaustaviti, ali naprosto ne mogu.
Nije baš da se trudim.
Zovem se Dorian Gray.
Angelique. Bez prezimena.
Ne mislite li da je to vrlo tajanstveno?
Ne znam što da mislim. -Tako je najbolje.
Razmišljanje bi vas strašno postaralo.
Bolje da ostanete lijepi i pomalo jednostavni.
Znate da ste baš lijepi? -Tako su mislili o meni.
Ne budite skromni.
Pokušala sam biti skromna, nije mi uspjelo. -Mogu zamisliti.
Vidjela sam vas kako sjedite i rekla sam si...
Pa, volim biti blizu prekrasnih stvari.
Da vidite moju spavaću sobu. S ukrasima za udaviti pitona,
a ja sam ih udavila priličan broj.
Želite li vidjeti moju spavaću sobu? Blizu je.
Žao mi je. Ne danas.
Zbog nje?
Djevojke na fotografiji? Slomila vam je srce?
Takvo kakvo je, slomila ga je.
Žao mi je.
I meni je srce jednom bilo slomljeno.
Ne kao djetetu, već kao ženi.
Istinski je boljelo. Zaklela sam se, nikad više.
Održali ste zakletvu?
Da.
I moj život je tužniji zbog toga.
Ako budete htjeli izliječiti srce,
ovdje radim.
A vaše srce? -U iščekivanju je.
Ostanite mladi i lijepi, Doriane Gray. Pristaje vam.
Gđo Poole. -Sir Malcolme. Kakvo iznenađenje.
Gdje je kraj ovome?
Ovoj žurbi da se prigrle sve mehanizirane stvari.
Ne volite moderne komfore?
Ne, ja sam Ludit u srcu, sve bih ih bacila u rijeku.
Volim stare običaje. -I ja sam bio takav.
Ali izgubite važnost ako se ne mijenjate s vremenima.
Kakvu promjenu tražite ovdje? -Dar za gđicu Ives.
Draga gđica Ives.
Ja tražim parfem.
Pokušavam se odlučiti.
Muškarčevo mišljenje je poželjno.
Hoćete li mi pomoći? -Ako budem mogao.
Ovo je moj stari parfem.
Želim nešto novo.
Vrlo lijepo. -"Vrlo lijepo".
Pravi ste muškarac. Kao da naplaćujete po riječi.
Izvolite.
Očistite nepce.
I ovo je vrlo lijepo.
Ovo je moj izbor.
Mislim.
Osjećam miris starih dana u njemu.
Starih dana, u davnoj prošlosti.
Kad su stari bogovi hodali Zemljom.
Što mislite? -Sviđa mi se.
I mislila sam.
Da?
Naš gost je stigao.
G. Lyle.
Gđice Ives!
Naš tužni rastanak je pojačao moj užitak što vas vidim.
Moje srce će puknuti.
Ovo je g. Ethan Chandler.
G. Chandler!
Tako ste visoki. Činite me Liliputancem.
Zdravo, g. Lyle. -Amerikanac! Gotov sam.
Hoćemo li?
Stručnjak ste za mrtve jezike pa smo zatražili vašu pomoć.
Imat ćemo još jednu avanturu s prijevodom?
Kročit ćemo u mističnu prošlost? -Ako ste voljni.
Mislim da nas g. Chandler može spasiti
ako iznenada naiđemo na neki opasni glif.
Nosim pištolj sa sobom. -Prestanite.
Dobri doktor.
Koliko nas ima? -Ovime je naše društvo potpuno.
Nestašluk je najbolje obavljati s malom grupom
u vrlo malom prostoru. Zar ne, g. Chandler?
Oprostite što kasnim. -G. Lyle, dr. Frankenstein.
Kako ste? -Doktore. Drago mi je.
Vi ste čovjek koji će prevesti mitski jezik?
Nije toliko nestvaran koliko mislite, mladiću.
Verbis Diablo, Vragov jezik,
ima korijene stare koliko i aramejski,
vjerojatno i starije.
Imao je usmenu tradiciju, poput većine danas mrtvih jezika.
Nismo ga potpuno izgubili, već smo ga samo zaboravili.
Što ako vam kažem da se sada govori?
U Londonu?
Bio bih iznenađen, ali ne i potpuno zbunjen.
Rekao sam da je većinom imao usmenu tradiciju.
Postoji jedan pisani primjer jezika.
Neka vrst relikvija.
U zaboravljenoj kutiji duboko u arhivima British Museuma.
Ne vjerujem da ih je itko pregledao već godinama.
U 11. stoljeću,
kartuzijski redovnik znan samo kao Brat Gregory,
počeo je gubiti razum.
Rekao je da ga je opsjeo demon,
možda otac svih demona,
pali anđeo glavom i bradom.
Kako bilo, taj demon je koristio Verbis Diablo.
Gregory je zapisao što je rekao na čemu god je mogao.
Budući da nisu imali ništa ni nalik na znanost,
njegova braća su ga proglasila ludim i zatvorila ga.
Ali njegova luđačka buncanja se sada drže u British Museumu.
Jedini postojeći pisani primjerak tog naizgled mrtvog jezika.
Ako želimo razumjeti Verbis Diablo,
moramo početi od tamo.
Možete li uzeti relikvije? Donijeti ih ovdje?
O, da.
Većina otetih bogatstava u muzeju je svjesno ignorirana.
Jednostavno ću ih opet oteti.
Možda mi g. Chandler može pomoći? -Sa zadovoljstvom.
Ponijet ćete svoj pištolj? -Oba pištolja.
Što se dogodilo bratu Gregoryju?
I nakon što su ga zatvorili, demonove posjete nisu posustale.
Bile su duboko u njemu.
Kletva, ako hoćete. Naizgled neizbježna.
I? -Nakon godina zatvora i muke,
postali su uvjereni da nije lud, već da ga je opsjeo Vrag.
Spalili su ga na lomači. -Morate voljeti religiju.
Hvala vam. -Dođite nam opet. -Svakako.
Mogu li vam pomoći?
Mogu li vidjeti gđicu Angelique?
Naravno.
Ovuda, molim vas.
Mislim da nećete biti razočarani. -Sigurno neću.
Budite čvrsti s njom. Samovoljna je. Kao i sva djeca.
Nadam se da znate što ste kupili.
Znam.
Trebala bih hiniti skromnost.
Vi ste na redu.
Kad ste rekli da vam se pridružim, nisam očekivala ovo.
Drago mi je što sam vas iznenadio.-Oduševili ste me.
Eonima se nisam ovako zabavljala.
Nemojte klonuti.
Malo vuče ulijevo.
Uvijek krivite opremu.
Želite li probati novi pištolj? -Probat ću sve novo.
Osim povrća.
Izradila ga je tvrtka Mauser. Prototip.
Poluautomatski mehanizam okidanja.
Ne postoji ništa slično na Zemlji.
Voli li vaša žena pucanje?
Ne.
Što voli?
Otuđili smo se.
Trebala bih hiniti tugu?
Ništa nemojte hiniti, gđo Poole. Ne pristaje vam.
Hoćete li se razvesti?
To je nemoguće.
Skandal bi za nju bio prevelik. Moram to poštovati.
Žao mi je.
Muškarčev pištolj.
Produžetak muškarčeve ruke.
Poput pramca elegantnog bojnog broda.
Samo da znate, u vezi moje supruge.
Između nas nema ljubavi,
već neko vrijeme, da budem iskren.
Ali vezan sam za nju.
Tako moram živjeti sada i u budućnosti.
Cijenim vašu iskrenost, Malcolme.
Uvijek je dobro imati nekakvu metu.
Nemam baš puno iskustva s ovim.
Čudim se da ga uopće imaš.
Ovako me se sjećaš?
Molim? -Kad smo bili mladi?
Pomalo.
Tijekom dugih ljetnih poslijepodneva
išli smo u velike avanture.
Kao pirati na Karibima ili konkvistadori u Novom svijetu.
Sretni dani naše mladosti. -Jesmo li bili bliski?
Vrlo bliski.
Kad bi bilo nevrijeme došla bi u moj krevet.
Ne bismo spavali.
Držali bismo jedno drugo dok ne bi prošlo.
Jesam li se divila plavokosim damama?
Ja jesam.
Uvijek su se činile ljubaznijima.
Poput anđela.
Pretvaraš me u anđela.
Ili možda u rodicu koju si oduvijek htio.
Tko je on?
Onaj čudni čovjek kojeg sam vidjela nakon buđenja.
Netko koga si nekoć poznavala.
Tvoj budući.
Suprug?
Da.
Jesam li ga voljela?
Ne znam. -Moram li ga sada voljeti?
To moraš sama odlučiti.
Toliko me toga plaši.
Ne znam što da osjećam ili radim.
Čak i najmanje stvari ne znam. Kako sjesti i govoriti.
Ne dopusti da me se povrijedi. -Neću.
G. Chandler. -G. Lyle.
Ovuda. Moramo biti oprezni.
Potrudit ću se.
Ovuda.
Poznajete li gđicu Ives dugo? -Dovoljno dugo.
Izvanredna žena.
Doista jest.
G. Swenson, zdravo.
Ovo je...
Moj brat.
Obećao sam mu pokazati naše arhive, kako i priliči bratu.
Kako kažete, Ferdinande. Gospodine. -Gospodine.
Vaš brat? -Nisam vičan onakvim prevarama!
Moje srce treperi kao ludo. Opipajte mi puls.
Nemojte mi se onesvijestiti. -G. Chandler, vaš naglasak!
Neće posumnjati. Imamo najveću zbirku povijesne pornografije,
izuzev Vatikana, naravno.
Ljudi se uvijek ušuljaju da bace pogled.
Konstantinopol. G.
G.
Što je ovo?
Nisam okorjeli medievalist, ali to je nekakvi obiteljski grb.
"Psi će štititi."
Znate čitati latinski!
Odgojen sam s njim.
Klasična izobrazba uvijek izađe na vidjelo.
Ali radi se o "vukovima", ne "psima".
Namjena grbova na štitovima
nije bila da utjeraju strah u protivnika.
Već su trebali pobuditi zaštitu.
Likovi su duhovi vodiči i totemi od značaja vlasniku.
Zmajevi i grifoni i slično.
"Vukovi će štititi". -Da, pomalo jezovito.
Ali zato su ga i zvali Mračni vijek.
Vidio sam vukove dok sam odrastao u Teritoriju Novog Meksika.
Šumske vukove. Bili su ogromni.
Lovili su u čoporima.
Odijelili bi kravu ili ovcu lajanjem i režanjem.
Kad bi napokon napali,
učinili bi to u potpunoj tišini.
Iščupali bi...
Prvo bi iščupali dušnik.
Ništa se ne bi čulo,
osim krvi koja bi prskala po tlu.
Ništa nisu štitili. Samo su se hranili.
Kakav si život vodio. -Nekad davno.
Našao sam ga.
Ovuda.
Jednom sam istražio svoj obiteljski grb.
Izrazito sam se razočarao.
Dvije isprepletene ribe na polju lavande.
Mislim, ribe?!
Kao što sam rekao, zaboravljeno od svih.
Verbis Diablo.
Tiho, Helen.
Da.
Večeras ima kolike.
Možda joj zubi rastu?
Pleši svom tatici, mala moja bebice
Pleši svom tatici, janje moje malo
Dobit ćeš ribu u svoju malu zdjelu
Dobit ćeš ribu...
Alfrede?
Nikad nisam pobjegao s nacionalnim blagom.
Jeste li imali problema? -Srce mi je umalo stalo!
Gđice Ives. G. Chandler je bio pravi heroj,
ali mislim da sam se i ja ponio osobito srčano.
Rođen je za akciju.
Što je ovo?
Ono na čemu je brat Gregory zapisao demonove riječi.
Ovdje ima latinskih riječi.
I arapskih ovdje.
Prava Kula babilonska.
Tko je dobar u zagonetkama?
Doktore?
Ovdje dolje.
Kozmetički je preobražena.
Tko bi prepoznao ženu koja je nekoć bila?
Da.
Zdravo.
Govor joj se brzo vratio. -A pamćenje?
Ne. Ne sjećam vas se.
Bili smo...
Prijatelji.
Da.
Hoćete li dopustiti da se opet upoznamo?
Ovo može potrajati.
Budite strpljivi jedno s drugim.
Lily, dopusti da ti predstavim...
Johna Clarea.
G. Clarea.
Ovo nije što si očekivao i cijenim to.
Isprva si mislio da sam prevarantica, iako iznimno dobra.
Neusporediva teatralna spiritualistica, n'est-ce pas?
Ali onda se okultist amater
suočio s pravom stvari.
Ne moram te podsjetiti na posljedice neposluha, zar ne?
Sve one fotografije.
Tako indiskretne.
Ne mogu zamisliti što bi upravitelji rekli na njih.
Ili gospoda iz novina.
Zapravo, mogu zamisliti.
Prvo bi izgubio posao.
Zatim svoj položaj u društvu.
I suprugin novac.
Bio bi samo tužni stari sodomist
s previše rumenila i kitnjastom perikom.
Da znate, moja kosa je potpuno prirodna.
Bravo.
Dakle.
Obradujte me. Što znaju? -Ništa.
Mogu ih obmanjivati kako vam odgovara.
Ne. Neka ona slijedi mrvice do mene.
A vaš interes za gđicu Ives? -Grešna drolja nije tvoja briga!
No, pričaj mi o njemu.
Muškarcu.
G. Chandleru?
Priprost. Jednostavan, rekao bih.
Poput svih Amerikanaca.
Imaš li ga?
Ne miči se, čovječuljku.
Engleska sinkronizacija: honeybunny www.addic7ed.com
Prijevod i obrada: Plague
Preuzeto sa www.titlovi.com