Stoljećima je čovječanstvo vjerovalo da ivot postoji samo na Zemlji,
ali danas se mnogi znanstvenici slau da nismo sami.
Praktički nam je svaka ljudska civilizacija koja je ikad postojala
rekla da nismo sami u svemiru.
Prije mnogo, mnogo godina, vanzemaljci su stigli ovdje
i ciljanom mutacijom naih gena mi smo postali ljudi.
Postojala je, u teoriji, jedna svjetska civilizacija
s kojom su surađivali vanzemaljci,
i ljudska bića, ovakva kao mi danas,
koja su vjerojatno bila genetički stvorena od tih vanzemaljaca.
Ako smo bili posjećivani, onda su oni oduvijek bili ovdje.
Milijuni ljudi u cijelom svijetu vjeruju da
su nas u prolosti posjećivala vanzemaljska bića.
Ali to ako je to bila istina?
Jesu li drevni vanzemaljci zbilja pomogli u oblikovanju nae povijesti?
Ako jesu, zbog čega su doli?
I kakva je bila njihova misija?
Prijevod: ZKARLOV www.prijevodi-online.org
DREVNI VANZEMALJCI
Epizoda 3 Misija
20. srpnja, 1969., misija Apolla 11 je stigla na svoje odredite,
a dva čovjeka, Neil Armstrong i Buzz Aldrin su zaista etali po Mjesecu.
Postavili su zastavu, američka zastava se vidi na mjesečevoj povrini.
Predivno, jednostavno predivno.
To je bio prvi put u povijesti da su neka bića
napustila svoj dom i putovala svemirom do tuđinskog planeta.
Ili, moda ne?
Jesmo li zaista bili prva stvorenja u svemiru
koja su sposobna otići na drugi svijet?
Uzmemo li u obzir beskrajnost svemira i milijarde
godina koje su bile potrebne za stvaranja nae galaksije,
zar je teko zamisliti da su se takve stvari događale i prije,
moda tisućama puta tijekom milijuna godina?
Teorija o drevnim astronautima pretpostavlja da su prije tisuće godina,
čak i prije zabiljeene povijesti, Zemlju posjećivali astronauti s drugog svijeta.
Ali ako su vanzemaljska bića stvarno putovala do Zemlje, pitanje je zato?
Jesu li doli istraivati, porobiti, proučiti, loviti, ili se razmnoavati?
Kad su Armstrong i Aldrin istraivali svoje nevjerojatno okruenje
shvatili su da je Mjesec pust krajolik.
Činilo se da ne izgleda nita vie od beivotne oaze stijena i praine.
Ali 1986. godine daljnja testiranja su utvrdila da mjesečev krajolik
Stručnjaci procijenjuju da jedan Space Shuttle natovaren s tom
tvari moe zadovoljiti svu energiju potrebnu SAD-u za godinu dana.
Zamislite ovo.
Armada svemirskih brodova kopa po Mjesecu i drugim planetama zbog prirodnih resursa.
Moe li to pomoći objasniti zato je Zemlja moda sluila
kao odredite putnicima s nekog drugog svijeta?
Otili bismo tamo s posadom robota za kopanje,
na kraju i s ljudskom posadom, kopali po tim planetima i vadili rudu.
Doli bi brodovi, utovarili rudu i vratili ih natrag.
Ako bismo mi to uradili, zato ne bi i vanzemaljci?
Ali ako su vanzemaljski bageri doli na Zemlju,
moda prije tisuće godina, zar ne bi bilo dokaza za to?
Ovdje se, na prostoru dananjeg Iraka, nalazilo ono to
povjesničari i arheolozi smatraju "kolijevkom civilizacije".
Između 3500. i 1900. godine prije Krista, plodno područje između rijeka Tigrisa
i Eufrata bilo je dom sumeranskog naroda.
Sumeranci su bili jedna od prvih kultura koja je
izgradila gradove s ulicama i mrenim planom, skoro kao u
New Yorku, u kojem imamo, kvadratni mreni plan ulica.
Izmislili su prekrivanje ulica oblutkom. Imali su kanalizacijski sustav.
Bili su poučeni poljodjelstvu.
Sumeranci su također izmislili prvo poznato pismo
koristeći klinasto pismo na glinenim pločicama.
U 19. stoljeću su arheolozi istraivajući
drevne ruevine Ninive otkrili 22,000 takvih glinenih pločica.
Poslije kad su bile prevedene u tekstu su bile opisane mnoge priče
slične onima u idovsko-krćanskoj Bibliji.
Praktički je svaka priča iz Postanka, veliki potop, priča o Adamu i Evi...
sve su se nalazile i kod drevnih Sumerana.
1976. godine pisac Zecharia Sitchin je objavio svoje vlastite
prijevode sumeranskih tekstova u seriji knjiga nazvanih "Zemaljske kronike".
Prema Sitchinu, glinene pločice opisuju vanzemaljsku rasu
poznatu kao Anunnaki koji su doli na Zemlju iskapati zlato.
Zecharia Sitchin je u sutini sugerirao da
je razlog zbog kojeg smo posjećeni u dalekoj prolosti taj to je
planet drevnih astronauta trebao zlato za svoju atmosferu,
jer je zlato iz njihove atmosfere bilo iscrpljeno
pa su doli na Zemlju da bi ga iskopali i odnijeli natrag na njihov matični planet.
Ali, zato zlato? Koja su to jedinstvena svojstva tog dragocjenog
metala toliko vana zbog kojih bi vrijedilo prijeći cijelu galaksiju?
Mislim da bi zlato i za vanzemaljce, kao i nama, bilo vano prirodno bogatstvo.
Ako su poput naeg drutva, onda će im vane stvari biti na bazi elektriciteta,
a zlato je zbilja jedno od najboljih vodiča, a njegova kovnost i sposobnost
oblikovanja u ice i upotreba u malim oblicima kao to su nanodijelovi
će ga učiniti nevjerojatnim tehnolokim resursom za bilo koji oblik ivota
koji je dosegnuo razinu upravljanja elektricitetom i tehnologijom poput nas.
Jedna od uzbudljivih mogućnosti je moguća upotreba kao izvora energije
pomoću svojstva zvanog termoelektrični efekt u kojem se toplina
direktno pretvara u elektricitet. To bi očito bio vrlo čist izvor energije.
Uz svoju moć stvaranja energije i vođenja topline, neki znanstvenici vjeruju
da bi zlato također moglo biti neprocjenjivo sredstvo u izgradnji svemirskih brodova.
Zlato u stvari odbija infracrveno svjetlo.
Infracrveno svjetlo u osnovi nije crveno i ne moete
ga vidjeti, ali susrećemo ga u obliku topline.
Zračenje djeluje na vae molekule i tjera ih da bre vibriraju
a to ćete osjetiti kao toplinu, dakle, zlato bi bilo odličan
toplinski tit, dijelom i zbog svoje kovnosti.
Moete ga napraviti vrlo tankog, s njim je lako raditi,
a ima i odlična svojstva u odbijanju zračenja i zatiti od topline.
Jedini metal koji stvarno traje je zlato.
Zlato je neunitivo.
Svo zlato iz drevnih vremena postoji jo i danas.
Pogledajte malo teorije Zecharie Sitchina o tome da su
vanzemaljci doli s drugog planeta u na sunčev sustav,
koji je na svojoj 3,600-godinjoj eliptičnoj orbiti, a da su oni ostali
bez minerala, osobito zlata, kojeg trebaju da bi s njim
na neki način uravnoteili svoju atmosferu.
Ti vanzemaljci su isprva samo odmjeravali na planet.
Imali su instrumente uz koje će saznati gdje će na ovom planetu pronaći sirovine.
Uz pomoć svoje nevjerojatne opreme pronali su planet koji to ima. Ima zlato.
I zato su odlučili: "Idemo tamo kopati zlato."
I tako su poslali ekspedicije na planetu Zemlju.
Kad su stigli ovdje pojavile su se frakcije koje su počele govoriti,
"Ovdje ima mnogo zlata, ali mi ga nećemo kopati.
to ćemo uraditi? Trebaju nam radnici."
Priča koja je stigla do Sumerana je glasila da su
Anunnaki kopali zlato na Zemlji, a obični radnici su se počeli aliti,
"Ovo je stvarno teak posao i mi smo umorni. Ne elimo vie ovo raditi."
Zato su sazvali veliko vijeće te su odlučili stvoriti primitivnog radnika nazvanog Adamu.
Pogledali su to ima na ovom planetu, a to je bio Homo erectus, te su rekli,
"Oni nisu vrlo inteligentni, pa nas neće sluati,
te ih zato moramo genetski unaprijediti".
Anunnaki su stvorili ljude kao robovsku vrstu.
Prema Zechariji Sitchinu, Adamu su bili prvi moderni ljudi.
Stvorili su ih Anunnaki prije 450,000 godina kada su
genetski izmijeali svoj DNK s onim pretpovijesnog čovjeka.
Uzeli su stanicu jednog naeg pretka.
Promijenili su stanicu umjetnom mutacijom.
Promijenili su DNK kod, to nai genetičari rade svakodnevno.
To je uklesano u njihove stijene. To nije netko izmislio.
To je dio sumeranske povijesti.
Vjerovali su da su se bogovi spustili, stvorili ih i pretvorili u robovsku vrstu.
To je ono to su znali i nisu imali nikakva filozofska vjerovanja
o svrhi čovjeka ili neto slično.
Ako vjerujete u Sitchinovu teoriju da je čovječanstvo
stvoreno od strane vanzemaljaca da bi bilo roblje odjednom sve ima smisla.
A zatim, ako pogledate biblijske pojmove o onome to se moda dogodilo...
...Adam i Eva? Naravno, moda su njih dvoje bili
osobe od prije mnogo vremena, jo otpočetka vremena.
Ali moda su Adam i Eva bili prva genetski stvorena ljudska bića.
Paljivije usporedbe između idovske Biblije i sumeranskih tekstova
otkrivaju mnoge sličnosti, ne samo u njihovim pričama nego također i u jeziku.
"Adam" je idovski izraz za "čovjeka."
"Adamu" je sumeranski izraz za "prvog čovjeka", Anunnakijevih robova.
Ali, opisuju li sumeranske pločice vanzemaljsku rasu,
rasu koja je upravljala operacijama iskapanja u globalnim razmjerima?
Tisućama kilometara dalje, na afričkom kontinetu,
nedavno su otkrivene ruevine drevnih rudnika zlata.
Njihova najveća koncentracija se moe pronaći u Junoj Africi,
gdje su neke iskopine, po znanstvenicima, stare oko 150,000 godina.
One su u područjima u kojima je i sada izobilje zlata,
tako da su vjerojatno i oni vrili iskapanja.
Postavlja se pitanje, kako ćemo znati
da ljudska bića nisu bili ta koja su to radila?
Zbog čega teorija o vanzemaljcima?
U mnogim jezicima Afrike, urođenička riječ za "zvijezdu"
znači "donosilac znanja, ili prosvijećenosti."
Neke afričke kulture vjeruju da su vanzemaljska bića
posjećivala Zemlju desetke tisuća godina.
Zulu legende govore o vremenu kada su "posjetitelji sa zvijezda"
doli iskapati zlato i druge prirodne resurse.
U tim rudnicima su radili "umjetno proizvedeni robovi od krvi i mesa"
stvoreni od strane "prvih ljudi".
Za neke se drevne rudnike u Junoj Africi misli
da su stari stotinama tisuća godina, čak i vie.
Ako ljudi nisu bili ti koji su kopali prije stotina tisuća godina i pravili metale,
onda moemo pretpostaviti da su vanzemaljci bili ti koji su to radili.
Vanzemaljski robovski rudnici? Ljudi stvoreni genetskim ininjeringom?
Pobornicima teorije o drevnim astronautima te zamisli nisu samo fantazije,
ili bajke, nego činjenice, te ukazuju i na dodatne dokaze
o vanzemaljskim iskapanjima na drugom kraju svijeta...
...na američkom kontinentu.
Peru je dugo vremena bio poznat kao "zemlja zlata."
U drevna vremena vladari naroda Inka su se ukraavali s njim.
A kad su u 16. stoljeću stigli panjolski istraivači,
poslali su natrag u panjolsku brodove pune tereta iz svog pljačkakog pohoda.
Zlato je imalo ogromnu robnu vrijednost, jer je
bilo rijetko i od njega se lako pravio nakit i kovani novac,
a kad pogledamo drevne Inke oni su koristili zlato kao statusni simbol.
Mnoge kulture su mislile da je zlato stiglo direktno od bogova.
Ljudi su mislili da je zlato tako čisto, tako predivno, da bi moralo liječiti,
te su zapravo povremeno čak i gutali čisto zlato.
Kako napredujemo u arheologiji tako otkrivamo vie pojedinosti
o tim predmetima i načinu njihove primjene.
Na primjer, postoje neki dokazi da su drevni ljudi
posjedovali primitivne baterije, a to je područje u kojem bi
zlato bilo vrlo korisno zbog svojih električnih svojstava i vodljivosti.
Zbog toga ne bi bilo iznenađujuće pronaći arheoloke dokaze o drevnim rudnicima zlata.
Ali neke iskopine koje su nedavno otkrivene datiraju prije nekih 50,000 godina.
Posvuda po Peruu moete vidjeti ostatke
onoga to bi mogle biti rudarske operacije iz drevnih vremena.
Nalaze se tamo. Idu pod zemlju, u nekim slučajevima, stotinama metara u dubinu.
Ispada da je zlato iznenađujuće lako iskopati, iako je relativno rijetko.
Postoji mnogo uobičajenih tehnika koje su drevni ljudi koristili,
a neke od njih su koritene sve do nedavno.
Mnoge od njih uključuju koritenje vode da bi se promijenila
svojstva kamenja koji okruuju zlato,
mnogo zagrijavanja i hlađenja i tako se zlato oslobodi.
Uz zlato, druge drevne iskopine u Peruu
pruaju dokaze o ondanjem iskapanju kvarca...
eljezne rude... i okera.
Upotrebljavali su se za razne stvari. Kvarc je nevjerojatno rairen.
On je u osnovi silicij-dioksid. Na neki način je poput stakla.
On je sjajan mineral, čvrst je, ali moe biti oblikovan u lijepe skulpture.
Moete izrađivati kipove od kvarca, mogli ste ga vjerojatno koristiti kao novac
prije nego ste otkrili minerale i zlato.
eljezna ruda i oker su vrijedni zbog svog eljeznog oksida.
Oker je naročito vaan kao pigment, jer ako ćete početi slikati,
crtati po pilji, ili bilo kakvo drugo crtanje, morate napraviti boju.
Izrada boje moe biti pravi izazov, a oker je sjajan izvor za to.
U Peruu se također nalaze svjetski poznate Nazca linije.
Dok porijeklo tih drevnih geoglifa ostaje tajna,
područje u kojem se nalaze linije sugerira da su se tu odvijala
značajna iskapanja, moda prije desetke tisuća godina.
U Nazci su uklonjeni čitavi vrhovi brda.
To zahtjeva maineriju. A tu ne mislim na male tačke i pijuke.
Mislim na sofisticiranu maineriju, jer bismo i mi danas također trebali
sofisticiranu maineriju da bi postigli takvo djelo.
Moe li ogromna ravnica locirana u pustinji Nazca
biti dokaz o golemim operacijama iskapanja od prije 100,000 godina?
Onome tko bi doao ovdje u svemirskom brodu,
Nazca bi bila poput orjentira: "Dođi ovamo."
Jer onog trenutka kad dođete u Nazcu, na neki način se susrećete
sa brourom o planeti Zemlji, u kojoj imate sve vrste
sirovina koje se nalaze na jednom mjestu u vrlo velikim količinama.
Mislim da Nazca linije nisu dokaz o potrazi za zlatom,
nego su dokaz za neku vrstu komunikacije s mogućim vanzemaljcima, ili bogovima, iznad.
Unatoč nesuglasicama, jedna stvar je jasna,
ravnice i linije koje se nalaze u tom području nisu prirodnog porijekla.
Ali dok su znanstvenici i teoretičari o drevnim astronautima
ostali podijeljeni o tome tko, ili to, je napravilo Nazca linije,
slau se u tome da je takozvani "Pojas rupa"
lociran u dolini Pisco, totalna misterija.
U brdima Perua, imamo ono to se uobičajeno
naziva kao "Pojas rupa", a taj "Pojas rupa"
je udubljen, ili ukopan u brdo.
To je gomila malih, plitkih rupa, iskopanih u tlu, a za nju postoje mnoga objanjenja.
Neki ljudi kau da su to napravili lovci na blago, koji su pljačkali, traili grobove.
Neki ljudi misle da to izgleda kao da je u tom području djelovao neki stroj.
Neki ljudi vjeruju da je to bila sustavna operacija iskapanja.
Trebali su sirovine, bilo to zlato, srebro, uran, svejedno; neto su trebali.
Poslali su dolje neto poput atla. Moda i robota. Bez vanzemaljaca u njemu.
A taj robot je jednostavno iao po povrini i sakupljao je
i procijenjivao sirovine, da bi zatim opet nestao.
Rupe su udaljene jedna od druge oko metar, oko 2 metra duboke, a ima ih na tisuće.
Često vidimo takve uobičajene strukture te pretpostavljamo
da ih je morala napraviti osoba, ili neki drugi inteligentni oblik ivota,
Ali postoji mnogo primjera u prirodi gdje su procesi
doveli u velikom broju do onoga to nazivamo "oblikovanje uzoraka."
To u manjoj mjeri vidimo i kod ivotinja.
Primjerice leopardi i zebre, leopardi imaju pjege, a zebre pruge.
Iznenađujuće, u geolokim razmjerima, neki od istih procesa
koji su stvorili pjege kod leoparda mogu stvoriti usjeke u tlu
na viim predjelima koji će izgledati poput rupa.
U geolokim razmjerima bi za to trebalo puno vie vremena,
a toga imamo, i zato bi to mogao biti razlog njihovog nastanka.
Tradicionalni arheolozi sugeriraju da su rupe
sluile za skladitenje itarica, ali teoretičari o drevnim astronautima
odbacuju takvu tvrdnju.
To je misterija, jer tko bi zdravog razuma elio iskopati toliki broj rupa? Zbog čega?
Drugi zanimljivi aspekt o "Pojasu rupa" je taj
to se moe vidjeti samo iz zraka.
Kada stojite na tlu sve to vidite je nekoliko rupa iskopanih u tlu
koje nemaju nekog značenja.
Ali ako ste u zraku onda vidite dugi pojas
tih pojedinačnih rupa uz pomoć kojih moete stvoriti razumljivu poruku
koja se moe vidjeti samo iz zraka.
Ali ako su drevni vanzemaljci doli na Zemlju u potrazi za zlatom, zato su otili?
Ovdje jo uvijek ima zlata, kao i drugih vrijednih minerala.
Je li moguće da su drevna iskapanja bila samo sredstvo
za postizanje nekog većeg cilja?
Ili je moda prava misija vanzemaljaca na Zemlju
bila lov na najveći plijen u svemiru...
...čovjeka.
Alamosa, Kolorado. 7. rujan, 1967.
Kada je trogodinja kobila po imenu Snippy nestala,
njezini vlasnici su postali zabrinuti i otili su u potragu za njom.
Njihova potraga je zavrila uasnim i tajanstvenim otkrićem.
Snippyno tijelo je bilo unakaeno...
...skoro kirurki.
Pregled trupla je pokazao da su njezina koa i meso
bili vjeto odrezani, srce i mozak su bili izvađeni,
a iz ostataka se irio miris poput formaldehida.
Autopsija je također otkrila da je bila izvađena kičmena tekućina.
Slučaj Snippyjeve smrti je uasnuo zajednicu
te je ostao misterija čak i do danas.
Od tog unakazivanja procjenjuje se da je jo 50,000 sličnih slučajeva
bilo prijavljeno po cijelom svijetu, a većina njih su uključivali stoku.
Ali sve do sredine 1970-ih ta unakazivanja stoke nisu privukla panju ufologa.
Farmeri bi pronali stoku koja je dan prije bila iva i zdrava,
a sad je odjednom bila mrtva.
Uz to je izgledalo da je rasporena na prilično čudan način.
Pojedini dijelovi tijela su izgledali kao da su razrezani
na način koji se činio skoro kirurkim.
Televizijska producentica i istraivačica NLO-a Linda Howe
je pratila misteriju ivotinjskih sakaćenja preko 30 godina.
Pokuala sam doći do zaključka to se događalo svim tim ivotinjama.
Tu su bili konji, krave i druge domaće ivotinje koje su pronađene
s istim obrascem rezanja bez tragova krvi.
Organi zakona su to nazvali sakaćenje ivotinja.
266 fotografija, iz mnogo slučajeva, a prva stvar koju sam osjetila je bio gnjev.
Zatim sam osjetila nervozu, da bih potom osjetila strah.
Sjela sam nasuprot erifa koji mi je rekao, "Linda, mi ovdje nemamo posla sa
grabeljivcima, boleću i sotonskim kultovima.
Mi ovdje imamo posla sa stvorenjima iz svemira."
Postoji nekoliko objanjenja zbog čega bi vanzemaljci
vrili eksperimente na ivotinjama. Jedno je da su traili hranu.
Drugo je da su traili neku vrstu informacije o kraljenjacima.
Treće je da su iz nekog razloga traili neku vrstu genetskog materijala.
Najblii odgovor kojeg sam dobila je bio od čovjeka koji
vrlo direktno, izbliza i osobno vrio promatranja neljudi u svom poslu za vladu.
Rekao mi je, "Linda, najbolji odgovor koji ti mogu dati je da je to genska etva."
Ali jednom kad kaete, "genska etva sa Zemlje",
onda se postavlja i veće pitanje. Zbog čega "genska etva" sa Zemlje?
to se radilo sa tom "genskom etvom"? Koji joj je bio cilj?
Odgovor na to pitanje se moda moe pronaći u drevnoj prolosti,
u bizarnim, skoro Frankensteinovim eksperimentima
koje su prakticirale rane civilizacije.
Imamo drevne opise iz Egipta u kojima je posebno naglaeno
da su bogovi stvorili te Himere, mijeance, ili hibride.
Pronali smo crtee na kojima je ljudsko tijelo s otkinutom glavom,
a iz njega izlazi crvena cijev, a do njega se nalazi glava neke ivotinje.
A na slijedećem crteu... to izgleda skoro poput stripa...
Na njemu se vidi isto to ljudsko tijelo sa ivotinjskom glavom na vratu.
Ono to je nevjerojatno je da takvi primjeri hibrida ljudi i ivotinja
datiraju iz vremena čak i prije onih iz drevnog Egipta.
Po tradicionalnoj arheologiji drevna Sumerija
je najranija civilizacija u povijesti čovječanstva.
Zanimljivost je činjenica da su njihovi prvi zapisi
sadravali opise tih bizarnih bića zvanih Anunnaki koji su sili s neba.
Anunnaki znači "oni koji su s nebesa sili."
Ali postoji li ikakav fizički dokaz o tim hibridima ljudi i ivotinja?
Ako postoje, zar ne bismo onda pronali kosturne ostatke?
Odgovor na to je moda pronađen u Saqqari, u Egiptu,
domu najstarije piramide u toj zemlji.
1851. godine, francuski učenjak i egiptolog Auguste Mariette
istraivao je duboku grobnicu posvećenu svetom biku Apisu.
U njoj su bila dva zatvorena i netaknuta sarkofaga.
Ali kad ih je Mariette otvorio njihova sadrina je bila okantna.
Otvorili su sarkofag i nisu pronali bika.
Umjesto toga su pronali crnu masu po imenu bitumen, vrstu asfalta.
U toj smrdljivoj masi su pronali ostatke kostiju sedam različitih vrsta ivotinja.
Prema popratnom tekstu u vrijeme Egipćana postojala su neka vrsta čudovita.
Tko zna jesu li, ili ne moda svećenici dali instrukcije ljudima
kako će unititi ta bića, rasparati ih na komadiće,
zdrobiti im kosti, staviti ih u tu smrdljivu masu,
te ih strpati u sarkofag koji ima poklopac od 80 tona.
U cijelom Egiptu moemo pronaći mumificirane ostatke raznih ivotinja,
ali mi smo ovdje pronali taj sarkofag koji sadri zdrobljene kosti.
Zar to ne bi moglo značiti da drevni Egipćani nisu htjeli
da se to stvorenje ikad vie vrati nakon svoje smrti?
Naravno, tradicionalni znanstvenici i arheolozi vjeruju
da su priče drevnih Grka i Egipćana o hibridima ljudi i ivotinja
samo čudnovati produkti njihove mate. Ali, jesu li?
Postoji period u preddinastijskom Egiptu u kojem su vladali ti polubogovi.
Nismo pronali nikakve ljudske ostatke. Nemamo pojma tko su oni bili.
Ali imamo znanstvene dokaze da su barem
drevni Egipćani čvrsto vjerovali da su oni vladali.
Jesu li oni bili ljudska bića, poput nas, ili su stigli s nekog drugog mjesta,
ili su moda bili nekakvi hibridi, to ne znamo.
A to ako su drevne civilizacije posjedovale
znanje naih dananjih znanstvenika?
to ako su i oni otključali tajne o DNK, kloniranju i genetičkom inenjeringu?
Zato je to toliko fascinantno?
Zato jer ako pogledate na to sa gledita genetike,
mi smo danas u procesu mogućnosti stvaranja takvih stvorenja.
Hoću reći, to je Frankenstein. To je stvar iz znanstvene fantastike.
S druge strane, u drevnom Egiptu, imamo potpuno iste opise,
potpuno iste prikaze nekog vrlo bizarnog hibridizacijskog programa
koji se dogodio prije nekoliko tisuća godina.
Oni su mjeavina vanzemaljskog, ivotinjskog i ljudskog DNK,
ne samo tijekom 10 ili 20 godina, nego tisućama godina.
Zato je bilo toliko otmica od strane vanzemaljaca,
i zato je svaka generacija ciklički sve vie naprednija,
sve dok ne dođemo do potpunog spajanja dvije kulture, do konačnog hibrida.
Mislim da je odgovor jasan, mi nismo sami u ovom svemiru
i imamo neljudske inteligencije koje su imale dodir s ovim planetom,
iz razloga koji većini nas jo uvijek nisu poznati.
To vas ostavlja pomalo nervoznim.
Ako su vanzemaljska bića dola ovdje, kao to neki sugeriraju,
da bi izvodili čudne mutacijske eksperimente na ivotinjama,
jesu li mogli raditi isto to i na ljudima? A ako jesu... zato?
ivot na Zemlji se javlja u ogromnim raznolikostima oblika i veličina.
Moe ga se naći u dubinama najdubljih oceana...
...do vrhova najviih planina.
Ali ogroman broj ivotnih oblika kojeg imamo danas
je samo mali dio onoga to je postojalo na ovom planetu
tijekom milijuna godina povijesti.
Zapravo, znanstvenici procjenjuju da je 97% svih vrsta
koje su ikad postojale na Zemlji danas izumrle vrste.
Većina dananjih znanstvenika će vam reći da se kroz Zemljinu povijest
dogodilo 6 značajnih slučajeva izumiranja.
Najblii od tih izumiranja je onaj koji se dogodio
prije 65 milijuna godina i koji je izbrisao dinosaure s lica Zemlje.
Paleontolozi pripisuju ta masovna izumiranja
prirodnim uzrocima kao to su udari meteora...
...poplave i padanje razine mora.
Ali jedna druga teorija sugerira da ta izumiranja nisu bila samo prirodnim putem,
nego i od strane vanzemaljskih bića.
U drevnim sumeranskim tekstovima oni mogu kontrolirati vrijeme,
mogu uzrokovati suu, a to su upravo uradili ljudima.
Sposobni su stvoriti svoje vlastite katastrofe.
Ali jesu li sad izumrli oblici ivota zapravo uniteni
da bi napravili prostora za druge, moda vie poslunije i poeljnije vrste?
Je li namjera bila očistiti put za kolonizaciju? Ili invaziju?
Ako jest, kakva bi vrsta tehnologije bila potrebna
za izazivanje tako velike promjene?
Neke teorije govore da mi danas imamo takvu tehnologiju,
poznatu kao "skalarna" tehnologija.
Električnim impulsima se zagrije određena točka na povrini vode
i to stvara hurikan. Usmjeravajući tu zraku, usmjeravate i hurikan.
Ako to moemo uraditi... hipotetski,
zbog čega onda vanzemaljska kultura ne bi rekla,
"Hajdemo stvoriti Ledeno doba na planeti Zemlji".
To će ubiti dinosaure, ali će omogućiti vanzemaljcima
da postave ljudska bića na planetu Zemlju.
Jesu li vanzemaljska bića dola na Zemlju s namjerom da ostanu na njoj?
Jesu li je, kao to neki vjeruju, zasijali svojim vlastitim genetskim potomstvom?
Ako jesu, gdje je dokaz za to?
Neki teoretičari o drevnim astronautima ukazuju na mitove koji opisuju
bogove kako silaze s nebesa da bi se parili s ljudima.
Drevni tekstovi govore o činjenici da su oni koji su
posjetili Zemlju u dalekoj prolosti... ti bogovi,
o Zemljankama imali miljenje kao o predivnim stvorenjima.
U mnogim slučajevima pronalazimo priče u kojima su se ti posjetitelji
zapravo parili sa Zemljankama.
Krivo je interpretirano... krivo shvaćeno da je
ovdje dolo neto boansko. To su bili vanzemaljci od krvi i mesa.
U folkloru američkih domorodaca se ukazuje na ta bića
koja su se spustila s nebesa da bi se parila sa Zemljankama kao...
..."Zvjezdani narod".
"Zvjezdani narod" je vanzemaljski narod.
Oni nisu sa ovog... svijeta.
Oni su bili u posjeti. Oni su preci sa zvijezda.
Postojala je velika povezanost među njima.
Poput jedne priče indijanskog supruga sa zvijezda u kojoj je jedna
ena spavala vani po noći, gledala bi u nebo i mislila kako bi bilo predivno
kad bi mogla otići tamo, da bi se na kraju, ujutro,
nala na nebesima gdje se srela sa nadnaravnim bićem
koji je bio povezan sa tom zvijezdom, te je postala nevjesta supruga sa zvijezda.
Prema mitologiji američkih Indijanaca, nevjeste tih vanzemaljskih bića
bi postale trudne i rodile bi "Zvjezdano dijete".
Odgajala bi ih majka do njihove 6. godine,
da bi potom otili ivjeti sa svojim "Zvjezdanim ocem".
Slične priče o prisnim susretima između nebeskih bića i ljudi
mogu se pronaći u drevnim idovskim i judejsko-krćanskim Zavjetima
koji su često pripisani pseudoepigrafima, ili apikrifima.
Postoji mnogo primjera u pseudoepigrafima... to su knjige koje nisu ule u Bibliju,
u kojima su ljude posjećivala bića koja nisu bila s ovog svijeta.
Prije nego to je Biblija postala dananja Biblija,
postojalo je mnogo dodatnih knjiga koje su bile dijelom Biblije.
Odstranjene su tijekom koncila u Nicaei,
jer su te knjige sadravale previe informacija, opasnih saznanja.
U 6. poglavlju Knige o Postanku se govori o tim promatračima,
koji su neka vrsta anđela silih s nebesa da bi imali
seksualne odnose sa Zemljankama.
Ti stranci su imali seksualne odnose sa predivnim djevojkama s naeg planeta.
Kako anđeli mogu imati seksualne odnose? To je nemoguće.
S naeg gledita anđeli su neto spiritualno,
a ne neto to ima tijelo i ima osjećaj za spol.
Ali oni su imali seksualne odnose.
Nai prethistorijski preci nisu to mogli razumijeti pa su vjerovali
da su ti vanzemaljci neka vrsta bogova.
Začeće Krista.
Anđeo se spustio do Svete majke, Djevice Marije,
i rekao joj da će je Bog blagosloviti djetetom.
Da bi ona na kraju ostala trudnom.
U Novom zavjetu postoji realističan portret anđela.
Bilo da se radi o rođenju Isusa, ili njegovom uskrsnuću,
postoji mogućnost da su neke sile sa drugog svijeta
bile umijeane u to od samog početka do kraja.
Jo i literalnija verzija je ideja da je Isus
strogo vanzemaljac, to u nekom smislu on i jest,
jer kad bi i prihvatili da je on Boji sin onda je očito da on nije s ovog svijeta.
Ja vjerujem da je Isus bio vrlo spiritualno ljudsko biće,
koje je shvaćalo mnogo stvari koje mi danas tek počinjemo učiti.
Ali također je vrlo vjerojatno da je on bio vanzemaljac,
koji se spustio na Zemlju da bi nas učio stvarima.
Ta boanska inteligencija je u nekom obliku vrlo realna.
Priče o bogovima koji se pare s ljudima prevladavaju
od grčke i rimske mitologije sve do domorodačkih američkih legendi.
U Kini, na kraju 5. stoljeća prije Krista, zemlja je bila podjeljena u 7 drava,
a svakom je vladao moćni vojskovođa koji se borio za teritorij i moć.
Tijekom te turbilentne ere po prvi put se pojavila legendarna priča o Huangdiju.
Veliki bog je uzeo oblik zmaja i spustio se dolje
na breuljak gdje je mlada djeva sakupljala voće.
I dok se taj veliki zmaj pribliavao nebo se sve vie crnilo. Sličilo je na oluju.
Ona se uasnula, a zatim se onesvijestila.
Kada se ponovo probudila, sunce je ponovo izalo,
zmaja vie nije bilo, a ona je bila trudna.
Poput priče o Djevici Mariji i Isusu,
priča o Huangdiju nam govori o zemaljskoj eni koja je rodila njega...
...legendarnog prvog kineskog cara s kojim je najavljeno vrijeme velikih promjena.
Bogovi su se namjerno razmnoavali s ljudima tako da bi mogli stvoriti...
da bi dobili rasu kojoj bi mogli vjerovati i malo bolje kontrolirati.
U mojim razmiljanjima legende i mitovi su bazirani na nečemu stvarnom...
iako su u mnogim slučajevima bili mitificirani, iskrivljeni i preuveličavani,
ipak u mojim razmiljanjima tu postoji neki trunak istine.
Jedna druga tema koja prevladava u drevnim tekstovima, mitovima
i religijama je o nekim vrstama kataklizmi.
One obično dolaze u obliku potopa, vatre, ili neke druge razorne katastrofe.
U idovskoj Bibliji, na primjer, Bog kanjava ljudski rod
zbog njegove dekadencije i grijenog načina ivota.
Poslao je kaznu u obliku velikog potopa...
koji je unitio skoro sva iva bića na planetu, osim Noe i njegove obitelji,
te ivotinja koje su bile spaene ukrcavanjem na njegovu arku.
Slične priče se mogu pronaći u brojnim drugim drevnim tekstovima.
Mnoge mitske priče većine civilizacija
uključuju nekakvu zamisao da su bogovi u nekom trenutku stigli na Zemlju.
Jedno od tumačenja je bilo da je to doslovno opis posjetitelja iz svemira.
Ne bogova, nego nekih stvorenja... s naprednom tehnologijom
koji su doli na Zemlju u davnim vremenima, te stvorili ljudski rod,
donijeli kulturu na Zemlju, civilizaciju, a onda su, iz nekog razloga otili,
obično zbog nekakvog razilaenja između ljudskog roda i bogova.
Uzmimo slučaj nekad naprednih mezoameričkih kultura Asteka i Maja.
Do 1500. godine nae ere su potpuno nestale.
Zato? Je li se dogodila nekakva prirodna katastrofa?
Ili postoji neko drugo objanjanje... neko koje je dolo s drugog svijeta?
U jednom trenutku se sve sruilo u kataklizmičkoj katastrofi.
A svijet, kakvog su poznavali, je doao do kraja.
Plimni valovi su ispirali kontinente.
Područja planeta su se nali pod vodom.
A gradnja megalitskih građevina na kojima se tada radilo je kompletno stala.
To se točno vidi u pojedinim područjima.
Recimo u Peruu, gdje su iskapani divovski granitni blokovi
i djelomično dovedeni do mjesta gradnje.
Ali tada je dolo do naglog prekida.
Skoro 3,000 godina majanska je civilizacija cvjetala u Sredinjoj Americi.
Među mnogim njihovim postignućima drevne Maje su izmislile
izuzetno sloen i točan kalendar.
Prema učenjacima kalendar započinje 11.08. 3114 godine prije Krista.
Prvi ciklus kalendara zavrava oko 5,000 godina kasnije...
...21.12.2012.
Zato? Jesu li Maje znale neto o budućnosti ljudskog roda,
neto to smo zaboravili, ili smo to odlučili ignorirati?
Danas postoji mnogo uzbuđenja oko majanskog kalendara koji zavrava 2012 godine,
i oko toga hoće li se naglo dogoditi neka kataklizma, ili ogromna promjena na Zemlji.
Dakle, ideja da su drevni narodi, poput Maja,
posjedovali na neki način znanje o tim ogromnim svemirskim ciklusima,
koji navodno vode do kataklizmičkih promjena na Zemlji,
to je ipak napredno znanje koje ne bismo očekivali da su ga imali.
A odakle im to znanje? Pomislili biste da bi ono trebalo doći od vanzemaljaca.
Ako prihvatimo zamisao da su vanzemaljska bića
ostavila majanski kalendar kao neku vrstu drevnog uređaja za upozorenje,
jesu li onda moda ostavili na Zemlji i druga astronomska pomagala?
Ako jesu, zato je onda drevnim civilizacijama
bilo toliko vano pratiti zvijezde?
Zvijezde.
Jo od početka vremena čovjek je zurio u čudu u noćno nebo.
Zvijezde su postale stvari iz legendi, dom bogova,
a ponekad i čovjekovo konačno počivalite.
Nije ni čudo da je drevni čovjek izgradio spomenike
posvećenim tim nebeskim čudima.
Kad pogledamo drevne spomenike po cijelom svijetu,
te mezolitičke konstrukcije, vidjet ćemo da su mnogi od njih
astronomski poravnati prema Suncu, planetima i zvijezdama.
Mogu se navesti brojni primjeri.
Stonehenge je u sutini drevni astronomski opservatorij.
Valjda se mogao koristiti i u svrhu odravanja rituala.
Moda se koristio i u religijske svrhe.
Ali jasno je da se također koristio i u astronomske svrhe, za promatranja.
Nismo iznenađeni, bilo to zbog Stonehengea,
piramida, ili moda Nazca linija, da su drevni narodi
shvaćali događaje koji će se dogoditi na nebu,
te kad će se oni ponovo dogoditi.
Ali zato je drevni čovjek bio toliko usredotočen na nebo?
I zato su izgradili savrene kamene spomenike i hramove
da bi pratili kretanje zvijezda?
Je li to bilo zbog toga da bi pomogli poljodjelcima da znaju kad zasaditi usjev?
Ili je moda bio neki drugi, moda dublji razlog za to?
Jesu li moda, kao to neki vjeruju, moda izgrađeni kao neka vrsta
vanzemaljskog GPS sustava?
Nabta Playa, Egipat.
750 kilometara juno od Kaira, u Nubijskoj pustinji lei jedna od
najstarijih ikad otkrivenih astronomskih iskopina.
1974. godine, arheolog Fred Wendorf je skoro produio dalje
prije nego to je primijetio mali kameni artefakt i prevrnute stijene.
To je vrlo čudno mjesto.
Ima čudne formacije kamenja, krugove, raspored kamenja.
Bizarne linije s čudnim stijenama i drugo.
Kasnija iskapanja su pokazala da je starost astronomskog uređaja
otprilike iz 5000. godine prije Krista, to ga čini skoro 1,000 godina
starijim od nevjerojatno slične formacije u Stonehengeu.
Kad su na to mjesto doveli astronoma, shvatili su
da je to bilo obredno mjesto, vrlo astronomsko.
Zanimljiva stvar o tom mjestu je ta to ono ukazuje na to da su
pratili zvijezde tisuće godina.
A da bi se zvijezde pratile tijekom tog perioda morali su biti upoznati s nečim
to mi zovemo "precesija", to znači da oni nisu bili
jednostavni, ili drevni astronomi, oni su bili vrlo sofisticirani astronomi.
Je li narod koji je izgradio Nabta Playu prije 7,000 godina
posjedovao napredno shvaćanje fizike i astronomije?
Ono koje se moe mjeriti, ili moda čak i nadmaiti nae?
I zato su pratili Orion i Sirius?
1994. godine, misterija Nabta Playe je dobila jo i veću vanost
kada je Robert Bauval objavio iznenađujuće otkriće na visoravni Giza u Egiptu.
Velika piramida je sadravala četiri duga unutranja okna.
Bauval je ustvrdio da je svaki od njih precizno poravnat
sa određenom zvijezdom na nebu.
Juni su poravnati sa Orionovim pojasom i Siriusom,
a sjeverni su poravnati sa dvije zvijezde na Sjevernom nebu.
I opet, to je vrlo zanimljivo.
U terminima konstrukcijskog inenjerstva, to je pravi pogodak.
Kao inenjer znam da je jedna stvar izgraditi piramidu,
ali je sasvim neto drugo izgraditi piramidu uz takvu preciznost.
Bauval je također dokazao da tri piramide u Gizi
lee u točnom redu i poziciji tri zvijezde u sazvjeđu Orionovog pojasa.
Ali kakva je točno vanost poklapanja okana i nacrta samih piramida?
Mi deifriramo poruku. Pitanje je, je li ona religijska, ili je zvjezdana poruka.
Činjenica je da je ono to imamo na tlu prikaz sazvjeđa
za kojeg danas znamo da je mjesto rođenja zvijezda.
Doslovno su se tamo rađale zvijezde.
A sami Egipćani su vjerovali da su se njihovi bogovi spustili sa zvijezda.
To bi moglo biti drevno poznavanje astronomije,
ili bi mogao biti putokaz prema mjestu odakle su stigli ti vanzemaljci.
Ali zato su se drevni tako usredotočili na sazvjeđa Oriona i Siriusa?
Neki vjeruju da bi se odgovor na to mogao pronaći
na drugom kraju svijeta, u Sjevernoj Americi.
Cholula, Meksiko, je dom najveće piramide na svijetu.
Stara je vie od 3,000 godina, a procijenjeno je da je trebalo
otprilike 1,400 godina za njenu izgradnju.
Iako piramida iz Cholule ne izgleda bog zna to,
zbog toga to ju je obrasla vegetacija, ona je zapravo najveći svjetski spomenik
kojeg je ikad izgradila ljudska ruka.
Zapravo, zapremina piramide iz Cholule, cijelog njenog kompleksa,
iznosi 4.45 milijuna kubičnih metara.
Velika piramida u Egiptu ima zapreminu samo 2.5 milijuna kubičnih metara.
Dakle, Velika piramida iz Gize je puno via od piramide iz Cholule,
ali gledamo li zapreminu piramida iz Cholule je daleko
najveća građevina koju je čovjek ikada izgradio na planeti Zemlji.
Prvotno izgrađena od strane Olmeka u 3. stoljeću prije Krista
kasnije je nadograđena i koritena od Tolteka i Asteka
kao mjesto religijskih rituala i prinoenja ljudskih rtava.
Ali uz njihovu krvavu povijest, istraivanje piramide je otkrilo
da su drevne kulture te regije posjedovale nevjerojatno shvaćanje astronomije.
Zanimljivo je uzeti u obzir to su Asteci mislili o njenom porijeklu.
Oni nisu smatrali da su je izgradili ljudi,
poput nas, to je naa dananja teorija.
Prema drevnoj astečkoj tradiciji piramidu iz Cholule
su izgradila bića koje su zvali "divovi."
Ako promotrite astečku kozmologiju vidjet ćete da su ta divovska bića
poistovjećena sa raznim nebeskim objektima.
Onaj za kojeg je rečeno da je izgradio piramidu iz Cholule
je poistovjećen sa planetom Venerom.
I Asteci i drevni Egipćani su ucrtali većinu planeta
u Sunčevom sustavu tisućama godina prije europskih astronoma.
Ali zato? Čak i dojmljivija je činjenica da su te dvije kulture
bile udaljene tisućama kilometara i nalazile su se na drugom kraju svijeta.
Tradicionalni arheolozi nam kau da su sve te civilizacije po cijelom svijetu,
u Americi, na udaljnim pacifičkim otocima, u Aziji, Africi i u Europi
bile izolirane jedna od druge,
i da nije bilo nikakvog kontakta sa Junom Amerikom,
Egiptom, ili bilo kojom od tih drevnih civilizacija.
Ali moralo je biti potpuno suprotno.
Sve te drevne civilizacije su bile povezane na neki način.
Ali, jesu li ta sveta mjesta, kako pobornici drevnih astronauta sugeriraju,
bila zaista povezana međusobno? A ako jesu, zato?
Jesu li ona dokaz da su vanzemaljci doli na Zemlju?
Imam skupinu svjetala tamo. -Vidim ih, vidim ih.
Ta izvjeća o posjetima vanzemaljaca i letjelicama koja konstantno
dobijamo od ljudi mi je jasan pokazatelj da smo bili posjećivani.
I jesmo bili posjećivani.
Tamo je, skroz lijevo.
Moda su fizički napustili planet, kao civilizacija,
ali se nastavljaju vraćati i nadgledati nas iz nekog razloga.
Vratili su se. Pojavilo ih se jo vie.
Ako nas vanzemaljci promatraju danas, to onda čekaju?
Ili su, kako neki tvrde, već ostavljali poruke za nas na otvorenome?
140 kilometara zapadno od Londona, u okrugu Wiltshire,
englesko selo je ostalo prilično isto kakvo je bilo tisućama godina.
Male farme, kameni zidovi i valoviti zeleni breuljci pruaju
stanovnicima okoli koji prua mir i stabilnost.
Ovo povijesno područje je također dom velikog broja
drevnih svetih mjesta, mnogih sagrađenih prije tisuća godina.
To je drevni, sveti krajolik u kojem se pojavljuje većina njih.
Postoje spomenici za koje znate: Stonehenge, Avebury, Silbury Hill.
To je jedno malo područje u kojem je prilagođen krajolik
prije nekoliko tisuća godina i u njemu su se odravali sveti rituali.
Ali 1978. godine je Wiltshireov spokojni krajolik
doao u sredite polemika koje traju i do dananjeg dana.
Danas je uz tragove farmerskih strojeva pronađen novi skup krugova.
Do oznaka ne vodi nijedan ljudski trag.
Tamo su, urezani u polju ita, ječma i rai bili savreni geometrijski uzorci.
Jo i neobičnija je bila činjenica da su kao i kod slavnih Nazca linija
u Peruu crtei bili vidljivi jedino iz zraka.
Kad ih vidite prvi put zapitate se, "to zaboga to radi tamo?"
Očito je da to nije prirodno.
Postojali su slučajevi prije nekoliko stotina godina
u kojem je takozvani "Vrag koji kosi",
neka vrsta vraga, pokosio cijelo polje u jednu noć.
Ali ti slučajevi su postali priznati kao fenomen
tek kad su se krugovi počeli pojavljivati u poljima ita u Engleskoj.
Ispočetka su bili vrlo jednostavni.
Ali nastavili su se pojavljivati godinu za godinom,
a svake slijedeće je izgledalo da su malo vie razrađeniji.
Jedna od ranih teorija je bila da ih stvara neka vrsta vihora.
Ali kako su postajali sve savreniji tako su počeli biti
povezivani sa paranormalnim aktivnostima, posebice NLO-ima.
Neki ljudi su izjavili da su u polju po noći vidjeli svjetla.
A neki su ljudi počeli to shvaćati kao pojavu NLO-a.
Ovaj krug u polju kod Wiltshirea je samo jedan od 200 takvih
obiljeja koja su otkrivena u posljednjih 6 tjedana.
Farmerima i znanstvenicima ostaje velika tajna od strane koga i kako su napravljeni.
Očekivano, to je područje postalo sredite velikog zanimanja
NLO entuzijasta i skeptika, koji su nudili objanjenja
tko, ili to je odgovorno za taj neobičan fenomen.
Ali, ako vanzemaljci s drugog planeta uistinu jesu odgovorni
za krugove u itu, zato su ih pravili u Engleskoj?
Jesu li nas pokuavali kontaktirati, ili su odgovori ugrađeni u crteima.
I ima li blizina Stonehengea i drugih drevnih mjesta neku osobitu vanost?
Dakle, imamo zamisao o energiji iz Zemlje i te drevne građevine,
da bi se zatim oko njih počeli pojavljivati krugovi u itu.
A izgleda da su mnogi od tih krugova neka vrsta znakova i drevnih zapisa.
Krugovi u itu nas pozivaju natrag u vrijeme prije razdvajanja znanosti i duha,
kad smo bili potpuni, kad smo imali osjećaj za potpunost.
A u ovom slučaju oni slijeću na sveta mjesta iz drevnih vremena
kad smo imali znanje o tim stvarima.
Kad sam vidjela prve fotografije, bila sam... uistinu progonjena.
Jesu li vanzemaljci to uradili?
Imamo li posla s nekim tko zna kako saviti prostor i vrijeme?
Naa cijela veza sa svemirom i kvantnom fizikom,
u cijeloj svojoj kompleksnosti je bila snano odbačena sa tim oblicima u itu.
Dakako da je jedna od teorija da vanzemaljci pokuavaju
komunicirati na krupan način, posredstvom popularnih medija.
Krugovi u itu su vijest u svim novinama po cijelom svijetu.
Moda je to ono to oni ele.
Oni su vrlo paljivo skicirani.
Oni nisu slučajnost, ni po svom obliku, ni po mjestu gdje su napravljeni.
To nije slučajnost. Iza toga stoji um koji donosi odluke.
Gdje je taj um? U kakvom se tijelu nalazi?
Znanstvenici su se mučili pronaći objanjenje za taj fenomen
sve do 1991. godine kad su dvojica samoproglaenih aljivaca,
Doug Bower i Dave Chorley objavili da su oni odgovorni za to djelo.
Demonstrirali su kako su uspjeli napraviti krugove
u jednu noć koristeći vrlo jednostavne alatke.
Ljudi su tada rekli, "Da, to je valjda objanjenje za to".
Unatoč tome neki su istraivači ostali skeptični
prema ideji da su dvojica postarijih mukaraca mogli napraviti doslovno
stotine crtea usred noći uz pomoć samo nekoliko dasaka i uadi.
Znate, to je bilo vrlo učinkovito.
Jo uvijek ćete naići na ljude koji govore, "Krugovi u itu? Ma zaboravite.
Ta dva starca su to napravila... Dajte, nemojte biti tako naivni!"
"To su uradila ta dva starca prije mnogo godina."
"Zato uopće obraćate panju na to?" To je vrlo učinkovito dezinformiranje.
U godinama nakon Bowerovog i Chorleyevog priznanja
krugovi u itu su se nastavili pojavljivati u selima Engleske
kao i u raznim krajevima po cijelom svijetu.
Neki od njih su bez sumnje bili djelo umjetnika ili aljivaca.
Ali nakon pregleda uzoraka tla i uzoraka disperzije granula
sa obradivih polja istraivači su zaključili
da je nemoguće da je čovjek napravio sve te crtee.
U onome to smatramo tajanstvenim krugovima u itu,
za koje ne moemo potvrditi da ih je napravio čovjek,
polaganje je apsolutno predivno. Polaganje usjeva.
Kao da je milijun postavljača tapeta dolo i poleglo te stabljike ita na zemlju,
postavivi ih paralelno jednu do druge. To je jednostavno divno za gledati.
Kad to rade prevaranti oni su povrni i neuredni, jer oni
ne vre toliki pritisak na njih.
Oni vre ručni postupak koji ih ne polijee tako predivno.
1991. godine slavni biofizičar dr. William Levengood je ponudio novu teoriju.
Nakon to je proveo 10 godina proučavajući krugove u itu,
zaključio je da su stvoreni sloenim sustavom energije,
kojeg je nazvao "rotirajući vrtlog plazme"
koji se spustio na zemlju iz visoke atmosfere.
Biofizičar Levengood je u svojoj karijeri analizirao oko 350
uzoraka iz tih oblika u itu.
Da Levengood sjedi ovdje sa mnom rekao bi, "Sve to mogu uraditi
ja da te mogu podignuti sa tla, mogu te podignuti iz ita... prema gore.
Ali ti ne mogu reći to pokreće taj rotirajući vrtlog plazme.
To je jo uvijek velika misterija."
Anomalije koje se događaju unutar krugova su zapravo pokazatelj
da se nalazite u istinskom krugu, jer se uistinu događaju čudne stvari.
Baterije ne rade, nove baterije. Ljudi ulaze u njega s kamerama.
Mobiteli ne rade.
Postojali su ljudi koji su počeli očitavati razne vrste poruka u tim krugovima.
Navodno su imali nekakav digitalno značenje koje se moe očitati.
Tu postoji nekakva vrsta numerologije, pa će biti i nekakva poruka.
Ljudi stvarno očitavaju neto u njima.
to se tiče tko, ili to alje te poruke... to nikako ne moemo znati.
Imamo samo znanstvenu fantastiku koja nam govori to nas to posjećuje.
I zato moemo samo nagađati odakle bi to moglo dolaziti.
Moramo čekati da nam se izvor toga, to god to bilo, samo predstavi.
Imamo li posla s putnicima kroz vrijeme?
Imamo li posla sa duhovnim silama iz neke dimenzije koju ne razumijemo?
Imamo li posla sa naprednom inteligencijom koja nije čak ni iz ove galaksije,
nego sa nekog drugog mjesta? Je li ovo nekakva vrsta komunikacije?
Taj razgovor postaje sve zamreniji.
Krugovi u itu su kontakt. Mi smo kontaktirani.
Iako nema tijela kojem bi pruili ruku, imamo dokaze koje su nam ta tijela ostavila.
Potpuno sam uvjerena da su krugovi u itu dokaz inteligentnog ivota.
Postoji inteligencija koja nas salijeće, mirka nam, mae.
Jesu li ti tajanstveni krugovi poruke, ili upozorenja?
Ili imaju nekakvu dublju svrhu?
Jesu li to moda futurističke niti vodilje prema naoj konačnoj sudbini,
ili su to drevni simboli koji popločavaju put prema naem konačnom unitenju.
Belize, Sredinja Amerika.
1924. godine britanski avanturist Frederick Mitchell-Hedges
doputovao je ovdje sa svojom kćeri Annom da bi istraio ruevine
drevnog majanskog grada Lubaantuna. Jednog dana se Anna popela
na vrh trone piramide nadajući se da će vidjeti ocean.
Bilo je podne i ona se nalazila na vrhu.
Način na koji je sunčeva svjetlost ulazila u mali otvor između stijena
je taman bio takav da obasja vrh lubanje, a ona se sjurila odozgo sva uzbuđena.
Rekla je "Netko je unutra sa baterijskom lampom."
Annin otac i ostali iz drutva su bili preveliki da bi proli kroz mali otvor
u piramidu, pa su vezali Annu uetom i spustili su je dolje u rupu.
Kad se vratila natrag Anna je u ruci drala čudnu kristalnu lubanju.
Naknadna pretraga je otkrila njezinu čeljust.
Lubanja iz dva dijela je teila 5 kilograma, te je izgledalo da je
izrezbarena iz jednog komada kvarca.
To je jedina kristalna lubanja koja je skoro savreno humanoidna.
To je jedina kristalna lubanja koja ima odjeljivu čeljust, a kad kaem
"skoro savreno humanoidna" jedina stvar koja joj nedostaje
su vezni avovi na lubanji. Ona je savrena lubanja.
Znači, to nam sugerira da, iako je to ljudska lubanja,
onaj koji ju je napravio je nekako osjećao da to stvorenje nije rođeno.
Na neki način je dolo na ovaj svijet savreno.
Pojava lubanje je među lokalnim plemenom izazavalo trenutno ushićenje.
Kada su je domoroci vidjeli izgledalo je kao da im se vratio njihov bog.
Svi su počeli plakati, ljubiti zemlju i ostalo.
Bili su tako uzbuđeni. Vidjevi to Mitchell-Hedges ju je
predao visokom svećeniku, a oni su je stavili na rtvenik,
te su 24 sata na dan palili vatru oko kristalne lubanje.
Majanski preci su vjerovali da je u drevna vremena
13 kristalnih lubanja zakopano na tajnim lokacijama diljem svijeta.
Danas se tvrdi da ih je 7 pronađeno.
Četiri su u privatnoj kolekciji, a po jedna u Britanskom muzeju,
muzeju Smithsonian i u muzeju Quai Branly u Parizu.
Sve su bile u sreditu intenzivnih pregleda, nagađanja... čak i tovanja.
Mnogo domorodaca i ostalih ljudi koji su radili sa kristalnim lubanjama
kau da lubanje s visokim postotkom kvarca, a naročito lubanja od čistog kvarca,
imaju najveću moguću frekvenciju, energiju ili vibraciju na fizičkoj razini,
i zato mnogo domorodaca na neki način tuje, ili se brine za te predmete,
jer su osjetili da su imale najveću moguću energiju u planetarnim razmjerima.
Ali kakvo je točno porijeklo tih tajanstvenih kristalnih lubanja?
Od njihova otkrića znanstveni testovi su utvrdili da dvije koje su
u vlasnitvu Britanskog muzeja i muzeja Quai Branly
nisu autentični pretkolumbovski artefakti.
Je li moguće da je i lubanja Mitchell- Hedgesa također krivotvorina?
U 1960-ima je bila podvrgnuta obimnim testiranjima od strane
kustosa Franka Dorlanda i tvrtke Hewlett-Packard.
Iskoristili su najnapredniju opremu koju su tada imali.
Nisu mogli pronaći nikakve tragove na njoj, osim oko čeljusti, i mislim,
malo oko očiju... to su bila jedina mjesta
na kojima su vidjeli tragove alata koristeći svoje tehnike.
U to vrijeme je Hewlett-Packard ustanovio da temperatura lubanje
uvijek ostaje otprilike ista, bez obzira bilo toplo ili hladno.
Izrezbarena je u suprotnom smjeru od linija kristala.
Kad bi netko pokuao uraditi neto takvo razbila bi se u tisuću komadića.
Izrađena je od kristala s visokom razinom elektrona.
Nismo potpuno sigurni odakle je stigla.
Ako sluate akademike čut ćete da su sve lubanje napravljene modernim načinom,
to bi značilo da je netko otiao tamo na kotačima i izrezbario ih kao takve,
a to je razlog ogromne podjele u razmiljanjima znanstvenika
i alternativnih istraivača, poput mene, koji osjećaju da znanstvenici ne koriste
sve dostupne dokaze da bi donijeli svoje zaključke.
Ukratko, mi vjerujemo da znanstvenici nisu u pravu u vezi svojih zaključaka.
Jesu li te lubanje uistinu drevni artefakti?
Ako nisu, tko, ili to ih je onda izrezbarilo?
Kristalne lubanje su po nekim pričama vanzemaljski artefakti.
Neki ljudi čak vjeruju da su izrađene na drugom planetu.
Mislim da postoji neka poveznica između kristalnih lubanja i vazemaljaca,
ali ne u smislu da su ih vanzemaljci morali napravili.
Rečeno mi je da su ih napravli ljudi, ali da su posebno stvorene
da čuvaju zapise vanzemaljske civilizacije.
Postoje li moda nekakve kodirane informacije smjetene unutar tih lubanja?
Ako postoje, kako se mogu izvući iz njih?
Postoji legenda da je bilo 13 lubanja, a kad budu na istom mjestu
neto će se značajno promijeniti na svijetu.
Legende sugeriraju da postoji 12 dodatnih svjetova tamo negdje,
planeta koji su naseljeni inteligentnim vrstama.
Mi pripadamo tim svjetovima, ili tim planetima,
a naa planeta Zemlja se zove "planeta djece."
Također se sugerira da je od 13 kristalnih lubanja koje navodno
postoje na planeti Zemlji, 12 doneseno ovdje sa isto toliko planeta,
a 13. lubanja je ona koja očito sadri sve informacije o tih 12 svjetova.
U svakoj kristalnoj lubanji je pohranjena informacija.
Činjenica je, a to je pokazao IBM, da kristali kvarca mogu pohraniti
milijune gigabajta informacija, pa tako i bilo koji kristal kvarca,
ili kristalna lubanja moe pohranjivati toliku količinu informacija
koliku mogu i naa dananja računala.
Znači, kad se te lubanje sastave počet će djelovati jedna na drugu...
da bi na kraju mi dobili veliko znanje i informacije koje su bile unutar njih,
i to je legenda o kristalnim lubanjama.
Ali zato bi vanzemaljci dali Majama kristalnu lubanju?
S kojim ciljem?
Lubanja je vrlo vaan motiv kod Maja.
Kad pogledate majanske spomenike vidjet ćete da su lubanje uklesane posvuda.
Koristili su ih za obiljeavanja kalendara.
A majanski kalendar je taj na kojeg se pozivaju mnogi
kad se raspravlja o mogućnosti novog Armagedona.
Jesu li lubanje nekako povezane s tim?
Trenutni čuvar Mitchell-Hedgesove lubanje vjeruje da jesu.
2012. je daleko samo par godina.
Događaju se razne stvari, ratovi itd.,
a ja mislim da će lubanje izaći na vidjelo da urade ono za to su stvorene.
Jesu li te lubanje okidač koji će započeti novu eru?
Ili će one biti iskoritene kao alat nekoj vanzemaljskoj inteligenciji
koja će voditi ljudski rod do nove faze evolucije?
Ako je to istina, čeka li ta inteligencija na pravi trenutak?
I odakle bi nas oni mogli promatrati?
Ako vanzemaljska bića uistinu postoje, gdje su onda?
To je bilo pitanje koje je postavio Enrico Fermi,
jedan od vodećih znanstvenika 20. stoljeća.
Ubrzo nakon 2. Svjetskog rata slavni fizičar je Enrico Fermi,
koji je sudjelovao u izradi atomske bombe u projektu Manhattan,
razgovarao s prijateljima u Los Alamosu o izvjećima o letećim tanjurima,
da bi Fermi odjednom rekao u vezi vanzemaljskih inteligentnih bića,
"Pa, gdje se nalaze?"
On je s tim htio jednostavno naglasiti da ako se negdje u galaksiji
podizala civilizacija, recimo 100 milijuna godina,
onda su imali dovoljno vremena da se raire po galaksiji.
Fermi je rekao, "Ako su sve te civilizacije i svi ti planeti
tamo negdje, gdje su onda svi oni?"
Fermijev paradoks, kako je postao poznat, je bio pokuaj
objanjenja nedostatka dokaza o vanzemaljcima, unatoč
matematičkoj vjerojatnosti njihovog postojanja.
Do ovog trenutka, do dananjeg dana, nijedan vjerodostojan učenjak,
nijedan znanstvenik koji pogleda dokaze koje su pruili entuzijasti
o drevnim vanzemaljcima neće reći, "Da, ovo je dokaz o drevnim vanzemaljcima."
Nijedan vjerodostojan učenjak neće to uraditi.
Uostalom, cijeli projekt SETI, "Potraga za izvanzemaljskom inteligencijom",
se odvija već skoro 50 godina.
Činjenica da nismo pronali radio teleskopski dokaz o vanzemaljcima
potvrđuje Fermijev paradoks, koji glasi,
"Ako su tamo negdje, zato se ne jave?"
A izgleda da nam se ne javljaju.
Ali u 1960-ima, astrofizičar sa MIT-ja John Ball
je odgovorio na Fermijevu hipotezom svojom "Zoo hipotezom".
Zoo hipoteza kae da se mi nalazimo u zoolokom vrtu,
ili u divljini, i da su nas oni pustili na miru da se
razvijemo na na vlastiti način i brzinom koju mi elimo.
Vanzemaljci su nas otkrili na Zemlji, ali su odlučili da ne dođu ovamo,
nisu nas htjeli napasti, nego su nas radije promatrali,
kao to mi promatramo ivotinje u zoolokom vrtu.
Pomislili su, "Proučit ćemo te Zemljane, pa ćemo vidjeti kakva su vrsta."
Zato bi to uradili?
S jedne strane moda nemamo nita to njima treba, i to je istina.
A s druge strane se ne moemo umijeati u ono to oni rade.
I to je također istina.
Oni tamo negdje rade svoj posao i ne obraćaju panju na nas.
A mi nismo dovoljno pametni da bi oslunuli to to rade.
U takvom smo zapravo kripcu. Postoji neto to nas promatra.
Mi smo u Petrijevoj posudi i ne moemo izaći dovoljno daleko da bismo
vidjeli tko stoji iza tih očiju koje stoje iza mikroskopa.
Ako nas vanzemaljci promatraju u ovom trenutku, gdje se nalaze?
Neki vjeruju da se nalaze u dijelu svemira koji se zove
"Lagrangeove točke" nazvane po matematičaru i astronomu
Josephu Lagrangeu, koji ih je otkrio 1772. godine.
Između Sunca, Zemlje i naeg mjeseca postoji pet takvih točaka.
Lagrangeove točke su mjesta između dva tijela u kojima su sile uravnoteene.
Zamislite klackalicu na kojoj imate vrlo teku osobu i vrlo laganu osobu.
Između njih postoji ravnotena točka, a upravo to i jest Lagrangeova točka.
Lagrangeove točke su mjesta na koja aljemo neke od naih satelita.
To je točka u svemiru u kojoj se moete smjestiti na milijun godina,
ako morate, i ne morate se brinuti za ispravak smjera.
Ako odete na bilo koje drugo mjesto u Sunčevom sustavu,
da bi odrali korak sa Zemljom, dok se okreće oko Sunca,
morate kontinuirano mijenjati svoj poloaj.
I tako su ljudi pričali o Lagrangeovim točkama
kao o mjestima u kojima se moda skrivaju svemirski brodovi,
jer se ne morate mnogo truditi da bi ostali na tom mjestu.
To je nekakva jednoko uravnoteena točka, i samo se pustite da vas nosi.
Ako je vanzemaljska rasa ikada posjetila Sunčev sustav moda su postavili
sonde na tim posebnim mjestima da bi nas promatrali, pratili nas, svejedno...
Hoću reći, to nije neto to su izjavili teoretičari o drevnim astronautima.
To su izjavili univerzitetski profesori i astrofizičari.
Neki tvrde da je razlog to se vanzemaljci jo nisu otkrili taj
to nas ne smatraju vrijednim toga.
To potvrđuje osnovu John Ballove hipoteze o dungli.
Hipoteza o dungli znači da ako imate ivotinje,
recimo mrave, koji ive u dungli, bez obzira koliko ih bilo
anse da će ikada vidjeti ljudsko biće su vrlo male.
Ne zato to se mi skrivamo, nego jednostavno nemamo razlog
da odemo u dunglu i nagazimo na mravinjake.
Znači, zamisao je da smo vjerojatno povezani sa vanzemaljskom inteligencijom
na sličan način kao to je mravinjak povezan sa ljudima.
A činjenica da nikada nismo vidjeli vanzemaljce
je zbog toga to ne posjedujemo ono to njima treba.
Moda moemo stisnuti ruku nekome tko je moda dolazio i odlazio
s ovog planeta doslovno tisućama, milijunima godina,
a drali su nas na distanci tijekom zadnjeg razdoblja čovjeka
iz nepoznatog razloga, moda čekaju da konačno odrastemo.
Ako kontakt bude iniciran od njih jedna stvar se moe zasigurno reći,
ne samo da će biti superiorniji od nas, nego će biti uvelike superiorniji od nas.
Neće biti početnici poput nas.
Bit će mnogo napredniji od nas.
Obje hipoteze, ona o dungli i Zoo-u govore o tome da nas
vanzemaljci promatraju, ali zasad se dre po strani.
Ali to ako to nije tako?
to ako je misija vanzemaljaca bila da se integriraju u nae drutvo,
na način na koji bi ostali neopaeni?
Ako su to uradili, hodaju li među nama u ovom trenutku?
Prema teoriji o drevnim astronautima
vanzemaljci su mogli doći na Zemlju iz mnogih razloga:
kopati rudu, razmnoavati se, osvajati, ili jednostavno istraivati.
Naravno, mi elimo otići tamo negdje i saznati stvari o kojima ne znamo nita.
Vidimo Mjesec i poelimo otići na njega saznati vie stvari o njemu.
Vidimo Mars i poelimo otići na njega. elimo otići Jupiter i poaljemo sonde.
Dakle, ako su vanzemaljci poput nas, onda moda i oni imaju sličnu motivaciju.
I oni ele naučiti vie.
Ba kao to i mi iskazujemo radoznalost postoje i druge vrste
tamo negdje koje imaju iste karakteristike.
Bilo bi vrlo egoistički misliti da smo mi jedini istraivači u ovoj galaksiji.
Bila bi to vrlo tuna izjava reći da smo mi jedini s mozgom
koji ele otići dalje i istraivati.
Ali dok su naa vlastita putovanja u svemir bila kratka
i najčeće istraivačka, jesu li neka druga bića mogla
putovati milijune kilometara do Zemlje i ostati na njoj?
Ako jesu, jesu li jo uvijek među nama?
Mnogi teoretičari o drevnim astronautima ancient misle da se sve to
dogodilo u prolosti, da su vanzemaljci doli ovdje,
uradili to i to, da bi se zatim vratili na svoju planetu.
Ali postoji mnogo dokaza koji pokazuju da vanzemaljci,
koji su moda doli u prolosti, nikad nisu ni otili.
Oni imaju baze negdje na planeti... ispod oceana, u planinama.
U Junoj Americi postoji snano vjerovanje da NLO-i
izlaze iz jezera, ispod povrine vode.
Jezero Titicaca i druga jezera u Peruu, Boliviji i drugim područjima
June Amerike imaju neku vrstu podzemne, podvodne
vanzemaljske baze koja je povezana s njima.
Ako su vanzemaljci dolazili na nau planetu nema sumnje
da su eljeli zastati na Mjesecu na njihovom putu do Zemlje.
Sam Mjesec je neka vrsta očiju na nebu.
NASA kae da je Mjesec navodno upalj.
Tijekom misije Apollo zapovjedni modul se sruio na Mjesec.
A Mjesec je zvonio poput zvona satima.
Postoje krateri na Mjesecu u kojima ne mogu pronaći njihovo dno,
a postoji zamisao, od strane nekih istraivača, da su ti krateri bez dna
ulazi u unutranjost Mjeseca.
Cijela enigma o Mjesecu postaje sve čudnija i čudnija to vie saznajete.
Je li Mjesec zapravo doveden ovdje iz nekog drugog zvezdanog sustava
i postavljen u orbitu oko naeg planeta?
Biolozi kau da se ivot na ovom planetu nikad ne bi pojavio bez naeg Mjeseca.
Razlog za to je taj to Mjesec stvara plimni efekt.
Bez tog efekta plima i tog ritmičnog kretanja oceana
ivot ne bi nikada započeo na ovom planetu.
Po mom miljenju dokaz je tu da je Mjesec
ogromni svemirski brod u orbiti oko nae planete.
Zauzet je od strane vanzemaljske rase.
Na mnogo načina to izgleda kao koncept Zvijezde smrti Georgea Lucasa
iz Ratova zvijezda, u kojem grade taj umjetni mjesec koji je sposoban
sa svojom tehnologijom unititi čitavu planetu.
Ali ako vanzemaljci koriste Mjesec kao neku vrstu satelita
za promatranje Zemlje, koji je razlog za to? Koji bi bio cilj toga?
I gdje je dokaz za to?
Oni bi htjeli vidjeti kako se razvijamo.
Oni su veliki gospodari, velika... boanstva.
Oni su vrlo visoko. Kao i mi.
Moramo pokazati na potencijal.
Moramo pokazati na potencijal za sve ljude.
Danas jo uvijek ivimo kao da smo sami u svemiru,
dok stotine i tisuće ljudi viđaju neobične letjelice
na nebu kao i prije 5,000 godina.
I zato, na neki način, ideja da će drevni vanzemaljci konačno
napraviti puni krug u 21. stoljeću, a mi jo pokuavamo doznati istinu
koju su vlade potiskivale u 20. stoljeću... to je vrlo ironično.
Postoji mnogo različitih i proturječnih teorija
u vezi ideje da su drevni astronauti posjećivali Zemlju stoljećima.
Moda dokaz lei na najočitijem mjestu od svih:
u nama samima.
Negdje u naim genima je kodirano da su
vanzemaljci bili ovdje prije vie tisuća godina.
Trebat će neto vremena prije nego to nam ta poruka
bude razotkrivena, moda u mozgu.
Ne vjerujem da su vanzemaljci, drevni astronauti karika koja nedostaje.
Ja pretpostavljam to bi oni mogli biti, oni bi mogli biti početak karike,
karika koja je pomogla genetski promijeniti ljudska bića,
karika koja je pogurala nau civilizaciju, ovakvu kakva je danas.
Postoji velika vjerojatnost da su doli ovdje, vidjeli neka stvorenja,
te rekli, "Znate to? Pogurat ćemo malo ovo."
"Moda će trebati jo 10 milijuna godina da
ovaj stvor postane pametan i inteligentan." I tako su nas stvorili.
A mi smo sada pametni i inteligentni, zar ne?
Preveo: ZKARLOV www.prijevodi-online.org