Zeus...
Surya... Tor...
Već tisućama godina drevni mitovi opisuju bogove koji stiu s nebesa.
Uvijek je to netko tko se sputa s neba uz glasnu buku, grmljavinu, vatru i dim.
Oni su mogli doći s najmoćnijeg i najčarobnijeg mjesta... sa zvijezda.
Ali tko su bila ta mistična bića koja su natprirodnim moćima vladala nebom?
Zapitate se, jesu li u tim pričama Zeusove munje i
Torov malj to bila stvarna oruja.
Jesu li nai drevni preci stvorili svoje bogove svojom matom?
Ili su jednostavno prijavili događaje za koje su vjerovali da su istiniti?
Nai preci su krivo protumačili vanzemaljce kao bogove,
jer je to bio jedini način na koji su mogli objasniti to to su vidjeli.
Milijuni ljudi po cijelom svijetu vjeruju da su nas
u prolosti posjetila vanzemaljska bića. to ako je to bila istina?
Jesu li drevni vanzemaljci uistinu pomogli oblikovati nau povijest?
I jesu li bogovi naih predaka zapravo posjetitelji s drugog svijeta?
Prijevod: ZKARLOV www.prijevodi-online.org
DREVNI VANZEMALJCI
Sezona 2. Epizoda 2. Bogovi i vanzemaljci
Truva, Turska.
U vie od 150 godina ovaj mali grad je bio sredite najvećeg arheolokog
otkrića u modernoj povijesti... mogućeg otkrića legendarnog grada Troje.
1868. godine, arheolog amater, Heinrich Schliemann, spremao se
pronaći ono za to je vjerovao da je grad koji je posluio kao osnova
za Trojanski rat, koji je opisan u jednom od najvećih djela
klasične knjievnosti, Homerovom epskom spjevu "Ilijadi".
Napisana u 8. stoljeću prije Krista Homerova Ilijada govori
priču o velikom ratu, započetom od svađalačkih i ljubomornih bogova.
Dok je većina učenjaka vjerovala da je priča o Trojanskom ratu bila
djelo matarija, Schliemann je bio odlučan u dokazivanju da je mit bio stvarnost.
Schliemannova otkrića su uzdrmala svijet arheologije.
Naoruan samo svojom kopijom Ilijade odlučio je pronaći Troju.
I tako je otiao i iskopao veliku rupu
i nakon toga je otkrio pravu Troju.
Ali ako je Homerova priča o Troji bila istinita,
to je onda s drugim grčkim pričama i mitovima?
Mogu li i one biti istinite?
Jesu li moćni bogovi i boice uistinu postojali?
Ako jesu, odakle su doli?
Hellas, poznata i kao Grčka.
Svakog dana tisuće turista posjećuje hramove i spomenike
izgraÄ‘ene u Äast bogovima nekog drugog vremena.
Akropola... Delfi...
Partenon... Apolonov hram.
Ta drevna mjesta odraavaju snano potovanje prema bićima
koja su navodno vladala svijetom prije tisuće godina.
Kad vidite mnoge mitologije po cijelom svijetu
one sve imaju te priče o silasku bogova s neba.
Postoji predivan opis načina na koji se bogovi kreću,
kao, na nekakav način, njihov silazak na Zemlju.
Dobijete osjećaj kao da klize dolje, ali način na koji se kreću
je na neki način izvan vremena. To se jednostavno dogodilo.
Ako su drevni Grci izmislili priče o bogovima kao primitivan pokuaj
objanjavanja svog svemira, kako ćemo onda obrazloiti slična boanstva
pronađena u potpuno drugim područjima i kulturama irom planeta?
Je li to bila samo slučajnost? Ili postoji zajedničko porijeklo tih bogova,
koji navodno dolaze na Zemlju s neba?
Najranija poznata civilizacija iz 3800. g. prije Krista, Sumeranska,
dala nam je vizualne opise tih bića te su govorili da je to
bilo vrijeme kad su ivjeli sa svojim bogovima.
Zvali su ih Annunaki, a sama riječ znači "oni koji su s neba stigli na Zemlju".
Mitologija je prepuna tih epizoda o bogovima koji su se spustili na Zemlju.
Zato to je mitologija tako zanimljiva u odnosu između bogova i ljudi
nuno je trebalo postojati dosta komunikacije i veza između njih dvoje.
U svojoj knjizi, "Odiseja bogova", Erich Von Danniken dokazuje
da je najsvetija svjetska knjiga puna opisa, ne bogova,
nego natprirodnih bića koja su utjecala na ljude.
Tisućama godina prije, kad su nai preci jo bili primitivni,
nekakvi vanzemaljci su se spustili na na planet.
A zbog nerazumjevanja, nepoznavanja tehnologije, nai preci su mislili
da ti vanzemaljci moraju biti nekakvi bogovi.
Planina Olimp. Najvia planina u Grčkoj.
Prema drevnim mitovima ovo mjesto je bilo dom bogova.
Ovdje je, na planini Olimp, Zeus zasjeo na svoje prijestolje
i određivao sudbinu smrtnika.
Kad god spominjemo Olimp on je opisan kao veličanstvena palača
na vrhu planine Olimp, navodno, a zidovi hrama su uvijek
sjajila zlatnom bojom, ili srebrom,
s mnogo malih svjetala koja su opisana kao dragulji.
Ako pogledate na to iz dananje perspektive to ako to mjesto,
planina Olimp, nije neophodno vrh planine, nego je zapravo to bio
svemirski brod, jer je bilo opisano kako je ponekad bilo velike tutnjave
na Olimpu, a cijeli vrh bi se uzdizao.
Ako je planina Olimp bio dom vanzemaljskim posjetiteljima,
je li onda Zeus mogao biti njihov vođa.
Prema "Ilijadi" i "Odiseji" Zeus je često bio prikazan kako dri munju.
Izgleda da je to bilo vrlo moćno oruje
jer je mogao unititi čitave gradove s tom munjom.
Slično Zeusu, njegov brat Posejdon je bio naoruan trozupcem.
Bio je u mogućnosti stvoriti tsunamije, plimne valove, s tim orujem.
Posejdonov trozubac je izgleda bio neto vie od običnih vila.
Je li moguće da su munja i trozubac
bile neka vrsta specifičnog energijskog uređaja?
Diskutabilno, jedan od najvanijih grčkih bogova je bio Apolon,
koji je letio nebom u svojoj vatrenoj kočiji.
Ispočetka je Apolon bio učitelj mladih Grka koji su tamo ivjeli.
Učio ih je kako graditi zgrade na obroncima planina.
Učio ih je kako praviti ceste. Učio ih je astronomiju.
Stoljećima kasnije, kad je Rim vladao Europom i Mediteranom,
od 1. stoljeća prije Krista do 7. stoljeća poslije Krista,
Rimljani su također iskazivali potovanje bogovima slično Grcima.
Zeus je bio poznat kao Jupiter.
Posejdon se zvao Neptun.
Ali Apolon se zvao istim imenom i u Rimljana i Grka. Slučajnost?
Ili je to bilo, kao to većina teoretičara o drevnim astronautima vjeruje,
povijesno obrazloenje za bića koja su dola na Zemlju prije tisuće godina.
Mi znamo da su vanzemaljci vjerojatno izvor onoga to su nazivali bogovima.
Kako su doli ovamo? Vjerojatno u nekoj vrsti letjelice.
Ono to biljeimo u naim mitovima i legendama su nevjerojatne priče,
nevjerojatni događaji, i svako vanzemaljsko biće,
svaki drevni tuđinac koji je doao na Zemlju će biti zapisan u takav izvjetaj,
jer je to takav izvanredan događaj koji će biti zabiljeen zauvijek.
Ali ako su priče o grčkim i rimskim bogovima istinite,
moe li se dokaz o njihovom postojanju pronaći na drugom kraju planeta?
Ako moe, gdje su onda otili?
Na sjeverozapadnoj obali Francuske, juno od Bretanje,
lei jedan od najvanijih pretpovijesnih mjesta u Europi.
U primorskom selu Carnac
preko 3,000 megalitskih stijena je poredano u red u duini preko 3,5 km.
Kamenje iz Carnaca je isklesano iz lokalnih formacija stijena, te uspravljeno
negdje između 4,500. do 2,500. g. prije Krista, na kraju Kamenog doba.
To je najveća kolekcija uspravljenih kamenja na svijetu.
Arheolozi su zapanjeni količinom megalita ovdje u Carnacu.
To je očito jedan masivan graditeljski posao
s blokovima od granita tekima 50-100, pa čak i do 350 tona.
Ovdanje legende kau da su divovi izgradili Carnac, ali morate se zapitati,
koja je prava svrha tih divovskih megalita,
i zato su pretpovijesni ljudi pomicali sva ova masivna kamenja
te ih ovdje u Carnacu postavili u mnogo redova?
Tisuće velikih stijena je poredano u vrlo zanimljive obrasce.
Poredane su u linije koje se presijecaju,
te formiraju trokute koji su vidljivi samo kad ste iznad Zemlje.
Taj poredak stijena je moda bio način
komunikacije sa vanzemaljskim bićima.
Drevni grčki pjesnik Pindar je govorio o mističnoj zemlji po imenu Hiperborea,
koja je daleko na sjeveru, gdje sunce sija 24 sata dnevno.
Legende tvrde da je Apolon posjećivao Hiperboreu
putujući u svojoj vatrenoj kočiji svakih 20 godina.
Apolon bi rekao Grcima, "U redu, moram otići i posjetiti neke druge ljude."
"Moram ih otići podučavati." A oni će na to, "A kamo to ide?"
A on bi im odgovorio, "Idem na mjesto koje se nalazi iza
mjesta odakle dolazi sjeveri vjetar. To je zemlja Hiperborejaca."
Iako tradicionalni arheolozi nagađaju da su kamenja iz Carnaca
vjerojatno oznake grobova, teoretičari o drevnim astronautima
vjeruju da su te stijene namjerno poloene u jedinstvenu geometrijsku formaciju.
Postojala su mnoga nagađanja tijekom stoljeća, ali tek je prije par godina
počelo snimanje iz helikoptera cijele francuske Bretanje.
A kad su sastavili sve fotografije odjednom je netko shvatio
da to nije samo slučajnost. Duina tih linija je uvijek ista... 2,860 m.
irina je uvijek pola od tih 2,860 m.
Kutevi su uvijek isti. To su Pitagorini trokuti.
Sve to je jedan divovski geometrijski obrazac.
I to iz Kamenog doba, to je nemoguće.
Ljudi iz kamenog doba nisu imali pojma o Pitagorinom trokutu.
Pitagora je ivio oko 420. g. prije Krista.
Čak i da je geometrijski poredak kamenja iz Carnaca prednjačio
Pitagorinom teoremu vie od 2,000 godina, jedno pitanje ipak ostaje:
Zato su ta kamenja poredana u takav precizan obrazac?
Kamenje iz Carnaca je jedno od par stvari na planeti koja se mogu vidjeti iz svemira.
Oni su savrena oznaka za bilo kakvu vrstu zračne letjelice koja gleda Zemlju odozgo.
Mnogi od turista koji dolaze ovdje u Carnac tvrde da mogu osjetiti
energiju koja struji iz ovih granitnih megalita.
Kako su ti drevni ljudi znali za tu energiju?
Je li moguće da su bili sposobni iskoristiti tu energiju
za pomicanje i uzdizanje ovih divovskih stijena?
Moje miljenje je da je to napravljeno sa svrhom.
Vanzemaljci su rekli naim precima: "Učinite to i to."
Nisu vanzemaljci ti koji su napravili te linije stijena.
Ljudi su ti koji su to napravili, ali po nalogu vanzemaljaca.
Jesu li kamenja iz Carnaca bila putokaz za drevnog astronauta
po imenu Apolon, dok je letio sa svojim svemirskim brodom visoko iznad tla?
Ako je grčki bog Apolon uistinu bio neka vrsta drevnog astronauta,
onda je moguće da su stijene u Carnacu bile pokazatelj smjera
prema sjeveru, do Hiperboreje, gdje su bili drevni bogovi.
Preko 1,500 km sjevernije od Carnaca lei Skandinavija,
dom drevnog naroda po imenu Nordijci.
Nordijci su bili germanski plemenski narod koji je ivio u dananjoj
vedskoj, Danskoj, na Islandu i Norvekoj.
Nordijske legende biljee trijumfe velikog ratnika s naprednim orujem,
sofisticiranim borbenim tehnikama i navigacijskom vjetinom.
Kao i kod Grka, nordijska mitologija uključuje natprirodna bića...
...druge svjetove i moćna boanstva.
Ali kao i kod Rimljana, upućuju li mitovi Nordijaca ne na drukčije bogove,
nego na iste bogove koji su opisani od strane drevnih Grka?
Postoje mnoge sličnosti između grčke i nordijske mitologije.
Mnogi bogovi su skoro identični. I čine uglavnom iste stvari.
Opisi vikinkog boga Odina... boga rata, smrti i znanja...
i grčkog boga Zeusa, imaju zapanjujuće sličnosti.
Zeus i Odin su obojica nebeski bogovi Oci.
Putuju nebom u kočijama jer su iz iste porodice sunčevih boanstava.
Preteča su mnogim religioznim vjerovanjima tovanja Sunca.
Drevni ljudi su znali da ivot dolazi od Sunca.
I zako je ono bilo izvor velike misterije i velikog strahopotovanja.
Ono to tu pronalazimo nije samo neko manje boanstvo,
nego otkrivamo da se tu radi o jednom od glavnih boanstava.
To je veoma vana ličnost. Tko god stajao iza imena Odin
ili Zeus je očito osoba, ili boanski entitet, kojeg su dijelile te kulture.
Jasno je da je onaj tko je bio inspiracija za mitove o Zeusu i Odinu
netko tko je imao ogromnu vanost u davanju doprinosa objema civilizacijama.
Znači da je definitivno taj entitet bio poznat u cijeloj Europi.
Toretičari o drevnim vanzemaljcima također ukazuju na sličnosti
između sofisticiranog oruja kojeg su posjedovali nordijski i grčki bogovi.
Među Odinovim orujem je bilo koplje koje ne bi nikad promailo svoju metu.
Nordijski bog Tor, bog oluje, snage i plodnosti, koristio je svoj moćni malj.
Ba tu imamo međusobni odnos, vezu, jer ne samo da je Zeus imao gromove...
to je Odin imao? I Tor? Imali su malj.
Tor je imao malj s kojim je mogao smrskati stvari, unititi ih,
a znate... pojam malja je prilično blizak opisu gromovničke motke koju je imao Zeus.
Zato se morate zapitati jesu li te priče o Zeusovim munjama,
Torovom malju... Zar to nisu mogla biti prava oruja
kakva imamo danas, gdje imamo oruje s kojim usmjeravamo energijsku zraku,
ili su doslovno izmiljene neke vrste munja koje izlaze iz svemirskog broda.
Takve sličnosti nisu ograničene samo na grčke i nordijske mitove.
U Indiji drevni ep Mahabharata opisuje posjete bogova
koji su posjedovali naprednu tehnologiju svemirskih putovanja.
Tamo moete pročitati, u djelu starom nekoliko tisuća godina,
o divovskom gradovima koji okruuju na planet.
Upotrebljavali su riječ "gradovi", jer nisu imali riječ za "matični brod".
A najednom bi iz tih gradova izlazili manji svemirski brodovi.
Naravno, u drevnoj Indiji nisu imali riječ poput "svemirski brod"
pa su ih nazvali "Vimani".
Drevni tekstovi hebrejske Biblije također opisuju proroka
koji je putovao nebom u sofisticiranom stroju.
Tko je Henok? On je bio sedmi pretpotopni prorok iz Starog zavjeta,
uključujući i Toru idovske zajednice.
Henok je opisan u samo dva opisa, to je sve.
U njima pie da ga je Gospodin odveo u gorućoj kočiji na nebo.
Ali tehnologija nije bila jedina zajednička karakteristika
koju su imala ta boanstva.
Prema legendama bogovi su uivali u intimnim vezama s ljudima.
Ali ako vanzemaljci jesu birali ljudske ene kao svoje seksualne partnere,
koji im je bio motiv za to? I kakav je bio ishod tih "bliskih" susreta?
Drevni mitovi su puni priča o bogovima
koji su se sputali na Zemlju da bi se parili s ljudima.
Prema mnogim izvorima, uključujući nordijsku mitologiju,
grčku mitologiju, pa čak i Bibliju, imali smo priče o bojim sinovima
ili pravim bogovima, sa planine Olimp, ili Valhalle.
Oni su dolazili na Zemlju i pronalazili su kćeri ljudi koje su im bile privlačne.
Kad su se ti susreti dogodili i kad bi te ene spavale s tim bogovima,
to se moe pronaći u mnogim zapisima po cijeloj planeti...
...te ene su zapravo imale seksualne odnose sa vanzemaljcima,
a ne s bogovima, jer bogovi ne postoje.
Prema Homerovoj Ilijadi građani Sparte su bili
glasoviti po svojim herojskim ratnicima i predivnim enama.
Zeus, grčki bog neba, divio se ljudskom biću po imenu Leda.
Jednog popodneva, dok je Leda etala sama u voćnjaku Zeus se pretvorio u labuda,
obavio ju je svojim moćnim krilima i vodio je ljubav s njom.
Tek poslije je Leda shvatila da ju je oplodio bog.
Kad pogledate grčku mitologiju i mnoge druge mitologije po svijetu
one sve imaju priče o bogovima koji su silazili s neba
te bi imali spolno općenje sa ljudskim bićima,
i na neki način su stvarali novu rasu ljudskih bića.
Potomstvo iz tih parenja je opisano od strane drevnih ljudi kao polubogovi.
Stručnjaci sugeriraju da su ti polubogovi bili
natprirodna hibridna bića ljudskog i vanzemaljskog porijekla.
Drevni Grci su vjerovali da su ta bića bila izuzetna...
te im je određeno da provedu izvanredna djela.
U predajama mnogih civilizacija postoje određena ljudska djeca,
koja na neki način nisu ljudska, nego imaju neku vezu sa zvijezdama...
...sa područjem izvan Zemlje.
Izgleda da je njihova posebnost od rođenja i uključuje DNK komponentu,
koju znanost moda treba bolje sagledati i proučiti.
Neki od najstarijih slučajeva mijeanja bogova i ljudi
mogu se pronaći u drevnim Hindu tekstovima.
U drevnim indijskim sanskritskim zapisima pronali smo ovaj slučaj:
Kraljica po imenu Kunti se parila sa nebeskim bićem,
vanzemaljcem, koji je bio poznat kao bog Sunca.
Produkt tog parenja je bio Karna,
jedan od heroja indijskog epa Mahabharate.
Moda najpoznatiji polubog je grčki heroj Heraklo,
također poznat i kao rimski Herkul.
Heraklo je bio polučovjek-polubog, začet u uniji Zeusa i smrtnice po imenu Alkmena.
Tradicionalni učenjaci su često odbacivali priče o polubogovima kao matarije.
Ali teoretičari o drevnim astronautima vjeruju da one govore o ivim entitetima.
Te vrste slučajeva u drevnim mudrim predajama
imaju ekvivalent u slučajevima dananjih vanzemaljsko-zemaljskih hibrida,
koji su dio dananjih slučajeva NLO-vanzemaljskih otmica.
Značajno je da smo u dananjim izvjetajima pronali
točni ekvivalent u drevnim događajima.
To nam govori da ovdje imamo posla sa stvarnoću.
Nemamo posla samo sa izmiljenim pričama.
Teoretičari o drevnim astronautima kau da je termin "zvjezdana djeca"
drukčiji način za opis potomstva ljudi i drevnih vanzemaljaca.
Oni tvrde da se u ranim predajama skoro svih glavnih svjetskih religija
"zvjezdana djeca" dovode u vezu sa natprirodnim bićima poznatim kao "bogovi".
"Zvjezdano dijete" je često koriten pojam u drevnim zapisima kad je ena imala, citiram,
"boanski odnos" s jednim od bogova, koji je često
rezultirao eninom trudnoćom, a da nije spavala ni sa kim.
Je li takva stvar uopće moguća?
Da, moguća je. Danas jest... umjetnom oplodnjom.
To je ono to se događa danas. Ne trebate imati spolne odnose da biste dobili djecu.
Imamo potpuno isti opis od prije tisuće godina
gdje je ena, bez da je spavala s nekim,
odjednom postala trudna, a pitanje je, kako je to moguće?
Jesu li vanzemaljci koji su doli na Zemlju u drevnim vremenima
koristili naprednu tehnologiju za oplodnju?
Unutar grčke mitologije imate mnoge neobične priče o kentaurima,
kiklopima, čudnim genetski poluljudskim-poluivotinjskim stvorovima.
Zato morate uzeti u obzir, barem do neke točke, da tu postoji mogućnost
odvijanja nekog neobičnog genetskog inenjeringa,
i stvaranje onoga to su predstavljala čudovita u prolosti.
U nekim od zapisa drevnih civilizacija vidimo slučajeve parenja između
vanzemaljskih bića i ljudi, koja su proizvela čudovita ili divove,
ili neke druge slične vrste bića.
Zato je to tako?
Ja vjerujem da je razlog taj to se to stvarno dogodilo u prolosti.
Jesu li te priče o ogromnim stvorenjima,
poluljudima-poluzvijerima, mogle imati uporite u istini?
Ako jesu, postoji li neki dokaz da su ti divovski hibridi uistinu postojali?
Lovelock, Nevada. U ranim 1800-ima, lokalne legende
koje su se prenosile među Indijancima Piute govorile su o rasi
divova koje su unitili pripadnici njihovog plemena.
Ispričano je da su to učinili tako da su te divove zatočili u pećini,
gađali su ih strijelama, da bi zatim upalili veliku vatru na ulazu u pećinu.
Dokazi o pokolju su leali netaknuti sve do ranog 20. stoljeća.
Pećinu Lovelock su prvi otkrili lokalni rančeri
koji su traili izmet imia kojeg su koristili u svojim poljima.
Da bi doli do gnojiva za svoje usjeve rančeri su uklonili skoro 3 metra
tla obogaćenog izmetom sa povrine pećine.
Tada su počeli pronalaziti ljudske ostatke.
Pronali su 40-50 ljudi unutar te pećine.
Jedan je navodno bio visok 2,30 m.
Svi su imali dugu, crvenu kosu i bili su doslovno divovi.
Ako su ti kosturi bili ostaci legendarnih crvenokosih divova,
jesu li oni moda bili posjetitelji s drugog kontinenta?
Tijekom 19. stoljeća navodno su mnogi divovski kosturi bili
otkriveni na Srednjem zapadu, kao i u dijelovima Kalifornije i oko Doline smrti.
A ovi kosturi, pronađeni u Lovelocku, su jedni od malobrojnih
koji su iskopani od strane uglednog univerziteta.
Arheolozi iz Povijesnog drutva Nevade i kalifornijskog univerziteta
vjeruju da je pećina bila nastanjena od 1500. godine prije Krista
do nekoliko stotina godina prije nego to su se bijelci pojavili na teritoriju Nevade.
U lokalnom muzeju 120 km udaljenom od pećine je sačuvano
nekoliko lubanja za koje neki vjeruju da su otkriveni ostaci divova.
U ovom ormariću su tri lubanje iz pećina u Lovelocku.
Na prvi pogled ove lubanje izgledaju prilično kao i normalne lubanje.
Međutim, kad zbilja počnemo uspoređivati ovu čeljust,
s ovim otiskom dananjih zubi normalnog odraslog mukarca
uočavamo da je ova čeljust neuobičajeno velika.
I ovo su zapravo lubanje divovskih ljudi
koji su bili 2,10... moda i 2,40 m visoki.
Jedna od neobičnih stvari u vezi ovih lubanja je da nisu izloene u muzeju.
One se dre skrivene u ormaru.
Ne znamo je li to zbog potovanja prema urođenicima,
ili je neto stvarno neobično u vezi ovih divovskih lubanja
te ih zato ne ele izloiti.
Jesu li kosti iz Nevade dokaz o rasi divova koja je postojala u ranoj ljudskoj povijesti?
Ako jesu, jesu li ti divovi moda potomci vanzemaljaca?
Prema hebrejskom Zavjetu jedan se takav div pojavio
u Terebintskoj dolini prije 2,500 godina.
Svakog jutra u trajanju od 40 dana filistejski div,
visok preko 2,70 m, izazivao je Izraelce na borbu.
Njegovo ime je bilo Golijat.
David i Golijat je jedna od onih epizoda u Bibliji gdje se zapitate "to se tu događa".
Je li to samo metafora, ili imamo posla sa temeljnim tumačenjem?
U tom slučaju Golijat je morao biti divovsko stvorenje.
Tada se nameće pitanje: "On ne moe biti ljudsko biće. to je on?"
Davidov zapanjujući trijumf nad Golijatom smatran je običnom bajkom,
sve dok arheolozi nisu pronali dokaze koji ukazuju da se taj sukob uistinu dogodio.
Na rubnim dijelovima Tell Es-Safija, u Izraelu, znanstvenici su otkrili
anac koji je nekad titio filistejsku utvrdu.
U blizini su pronali krhotinu lončarije na kojoj je bilo napisano ime Golijat.
Testovi su pokazali da je lončarija iz istog perioda kao to je opisano u Bibliji.
Teoretičari o drevnim astronautima tvrde da je to
nepogreiv dokaz o vanzemaljskom divu iz biblijskih vremena.
I kau da ima toga jo...
Najčeći poznati megalitski objekt je dolmen.
Za njih se vjerovalo da su grobovi, a pronađeni su po cijeloj Europi,
Srednjem Istoku, Junoj Americi i Aziji.
Mogu li te mega-građevine biti ruevine divova?
Arheologija voli koristiti riječ "dolmen",
ali ona je nekoć u narodnim pričama bila poznata kao "grobovi divova."
Dolmen ima oblik grčkog slova Pi na svom vrhu.
Napravljeni su od ogromnih blokova vapnenca.
Čak i danas smo zadivljeni da je netko mogao napraviti takve stvari,
i čudimo se kako su uspjeli postaviti ploču na vrh.
Oni su napravljeni u Srednjem brončanom dobu
to je oko 2000 do 1500 godina prije nae ere.
Ljudi se pitaju jesu li te stvari napravili divovi. Obični ljudi to nisu mogli napraviti.
Imamo li posla s metaforama ili sa čvrstim dokazima?
Jesu li postojala ta bića koja su lutala Zemljom?
Ja mislim da bismo trebali prihvatiti da su neki od njih bili stvarni.
Postavlja se pitanje, kako je dolo do tih genetskih nakaza?
Jedan od glavnih načela teorije o drevnim astronautima
ukazuje da su prije mnogo vremena vanzemaljci promijenili nau
genetsku građu kroz ciljanu mutaciju naih gena, uglavnom u laboratorijima.
Uzeli su par ljudskih bića, promijenili su njihov DNK,
a zatim su ih ponovo vratili među populaciju, i tako su rađanjem
ti ljudi mogli prenijeti novu genetsku promjenu na cijelu populaciju.
Teoretičari o drevnim astronautima sugeriraju da dokazi ukazuju
na jedan zaključak... da su vanzemaljci promijenili genetiku DNK ranog čovjeka.
Rad sa DNK za vanzemaljca je tako lak,
da stvaranje nove vrste uopće nije tako teko.
Čak i danas imamo sposobnost stvaranja novih vrsta ivotinja.
Pitanje je, jesmo li i mi stvoreni na takav način?
Ali kakav razlog su vanzemaljska bića imala za naseljavanje Zemlje
izmjeanim vrstama i čudovinim hibridima?
Jesu li oni bili rezultat nekakvog znanstvenog
eksperimenta koji je poao po zlu?
Jesu li drevni vanzemaljci imali neki razlog za eksperimentiranje s ljudskom DNK?
Galapagoki otoci, u blizini June Amerike,
su poznati po svojoj jedinstvenoj biolokoj raznolikosti.
1832. godine, prirodoslovac po imenu Charles Darwin je doao na te otoke
promatrati i biljeiti nekoliko ivotinjskih vrsta koje prije nisu bile viđene.
Rezultat tih proučavanja je oblikovao osnovu za njegovu
kontraverznu knjigu, "Podrijetlo vrsta".
U njoj je Darwin ponudio svoju teoriju evolucije koja kae da je
cjelokupan ivot vremenom evoluirao procesom prirodnog odabira.
Ali čak ni Darwinove teorije nisu mogle objasniti
rupu u razvoju od majmuna do čovjeka.
Bile su, kako se vjerovalo, prijelazne vrste koje su morale postojati,
a jedna od njih je postala poznata kao "karika koja nedostaje".
Homo Sapiens je ivio negdje oko 300,000 godina.
A u samo nekoliko tisuća godina na mozak se uvećao za tri puta.
To se ne uklapa u pojam uobičajene evolucije.
Potrebno je vrijeme za to. Vrlo dugo vremena.
Međutim, ni danas biolozi ne mogu sa sigurnoću reći
kako se na mozak povećao tri puta u tako kratkom vremenu.
To je jo uvijek misterija.
Je li moguće, kao to mnogi teoretičari o drevnim astronautima vjeruju,
da su drevni vanzemaljci umijeali prste
u ubrzavanju ljudske evolucije na naoj planeti?
Znanost ne moe pronaći kariku koja nedostaje,
a moda je to jednostavno zato to Zemlja nije u mogućnosti ponuditi tu kariku.
Moda ta karika nije sa Zemlje.
Moda je ta karika s nekog drugog mjesta, izvanzemaljskog.
1996. godine, medicinska znanost je učinila divovski korak naprijed
kad su genetičari uspjeno klonirali ovcu.
Ta revolucionarna tehnologija je označila značajni napredak u naem shvaćanju DNK.
Ali jesu li i vanzemaljski posjetitelji također posjedovali znanje o genetici?
Sumerani u svojim mitolokim zapisima objanjavaju
kako je prvo ljudsko biće stvoreno genetičkim inenjeringom.
I zato je vrlo moguće da su nas vanzemaljci uistinu stvorili genetskim inenjeringom.
Kako znanost napreduje otkriva se sve vie i vie stvorenja u malim pećinama, ili
na malim otocima gdje DNK dokazi jasno pokazuju da se događalo neto drugo.
Vjerojatno ćemo doći do čvrstih znanstvenih činjenica da se neto drugo
krialo s ljudskim bićima u određenim prilikama i trenucima u vremenu.
Jesu li divovi i čudovita opisana u drevnim
mitovima primjeri genetske mutacije? Ako jesu, koju su imali svrhu?
Postoje pripovijesti u drevnim indijskim sanskritskim tekstovima
kako su u prvotnim pokuajima stvaranja...
...ivih stvorova u svemiru, bogova
ili vanzemaljskih bića napravljene pogreke te su stvorene
razne vrste čudovita, divova i sličnih stvorova.
Zato bi takozvani "bogovi" prvo stvorili takve stvorove mjeance?
Kakva je svrha toga?
Jesu li promatrali lava, da bi zatim rekli, "Zato ne bismo izmijeali najjaču
ivotinju sa onom koja ima kou otpornu na toplinu,
te je iskoristili na nekoj drugoj planeti, koja je drukčija od Zemlje?"
I tako su počeli sa uzgojem.
Počeli su stvarati stvorove mjeance.
Učenjaci i arheolozi se općenito slau
da je negdje oko 3000. godine prije Krista, tijekom Megalitske ere,
čovječanstvo napravilo ogroman skok prema naprijed u pogledu
civilizacije i koritenja tehnologije.
Prema mitovima i legendama ljudska bića su pripisivala
svojim bogovima dobivanje takvog znanja.
Ali ako su bogovi zapravo bili vanzemaljski posjetitelji,
je li taj skok čovječanstva mogao imati međugalaktičko podrijetlo?
Jasno je da je neto imalo utjecaj na vie kontinenata
na ovoj planeti oko 3000 g. prije Krista.
U to doba su se počele graditi piramide.
Zato? Zato je to bilo naređeno? Je li to bilo globalno naređenje? Da.
Je li to bilo naređenje koje je dolo izvan ovog svijeta? Da.
Ako su vanzemaljci intervenirali u ubrzanju napredovanja ljudskih bića,
je li moguće da su utjecali na čovječanstvo i u drugim kritičnim
vremenima u povijesti? Ako jesu, jesu li nas nastavili nadgledati, čak i danas?
Vrlo je moguće ako je postojala neka vrsta genetske intervencije na čovječanstvo
od strane vanzemaljske rase, onda bi oni bili vrlo
zainteresirani vidjeti kako napreduje njihov eksperiment.
Često mi postavljaju pitanje, "Zar nije smijeno vjerovati da bi
vanzemaljci, na jedan ili drugi način, trebali ličiti na nas,
ili izgledati potpuno isto kao mi?" Ne. Pitanje nije dobro.
Oni nisu slučajno slični nama, nego smo mi slični njima, jer smo mi produkt.
Ali ako su vanzemaljci uistinu sparivali sa ljudima, koji je razlog tome?
Zbog spaavanja svoje vlastite vrste?
Ili, moda, skrivanja genetskih tragova njihove prisutnosti ovdje na Zemlji?
ive li čak ti vanzemaljci među nama?
Preveo: ZKARLOV www.prijevodi-online.org