3. Epizoda KOLA I SLON
Centennial, kada je bio osnovan stajao je na mjestu
gdje je čovjek mogao pogledati na istok
i vidjeti punu snagu prerije,
ili na zapad da vidi Stjenjak.
Povijest grada rođenog u ovom području
biti će zapis načina kako su ljudi postavljali zahtjeve planinama
prilagođavali se potrebama prerija.
mnogi će se uništiti u tom sukobu,
ali oni koji su preživjeli steći će veličinu duše
koju drugi koji su izabrali lakše puteve nikada neće otkriti.
1795. g., mladi bjegunac iz Škotske,
došao je na zapad loviti dabrove.
Njegovo ime bilo je Alexander McKeag,
i on će postati legenda u svoje vlastito vrijeme.
Čovjek koji je živio među indijancima,
koji je naučio njihov jezik i običaje.
Došao je tražiti samoću, ali je našao prijateljstvo
i ljubav.
Živio je život neusporedive slobode
dok je istraživao nekartirani kontinent.
Svjedočio je preminuću velikog čovjeka
iz zlatnog doba koje se nikada više neće vratiti,
i dijelio te prerije i planine
sa ljudima čiju strast za životom
nije očekivao ponovo naći.
Drugi ljudi su sada dolazili na zapad,
ljudi drugačijih pozadina, drugih vjerovanja.
Kao i stari gorštak McKeag,
bili su to snažni ljudi, tvrdoglavi ljudi.
Oni su, također, bili ljudi sudbine i vizije.
Ali oni nisu vijdeli mnogo u vjetrovitim, vodom škrtim ravnicama,
na svom putu u novo mjesto zvano Oregon.
Za njih je to samo bila zemlja koju je trebalo prijeći.
A prelaženje je bilo teško.
Neki nisu mogli. Neki su ostavili kosti.
Ali nastavili su pristizati.
Da je pakao ležao na zapadu, govorilo se da bi Amerikanci prešli raj da stignu tamo.
Alexander McKeag je bio siguran da su ti ponosni, odlučni pioniri
bili radili upravo to.
Za njega je, zemlja upravo južno odakle
su kotaÄi kola urezali put do Pacifika, bila raj.
U godini 1845., kako god bilo,
bio je drugi dio ove zemlje kojeg su ljudi najviše cijenili.
Na istočnim podnožjima gorja Appalachian,
mali gradić Lancaster u jugo-istočnoj Pennsylvaniji
imao je jedno od najplodnijih poljoprivrednih tla na svijetu,
i neke od najsretnijih farmera.
A jedan od tih ljudi koji su svakodnevno zahvaljivali
za svoj dom i život koji im je on priuštio
bio je mladi menonit imenom Levi Zendt.
Iako to nije mogao znati u to vrijeme,
Levi Zendt bio je predodređen napustiti ovu bogatu voljenu zemlju
i dijeliti san Alexandera McKeaga.
San koji će dati rođenje gradu Centennialu.
Gle! Amos Boemer je izgubio svoja zvona.
Whoa, whoa tamo.
Kako si izgubio svoja zvona, Amos?
Prokleti lijevi kotač se olabavio.
Udario je kamen istočno od Coatesvillea.
Nabavit ćeš nove, Amos?
To neću.
Odustaješ?
Tako je.
Tko god želi ovo
može dobiti.
Ne želim nikad više vidjeti tu prokletu stvar.
Oprostite.
Što ste mislili reći, da je izgubio zvona?
Ne znaš o čovjekovim zvonima?
Ne.
Pa možda bi trebao uči i dopustiti da ti kažem sve o njima.
Bježi.
To je kodeks časti, sinko.
Svaki kočijaš koji treba pomoć od drugoga daje mu par zvona.
Oh.
Nije to laka stvar.
Kad čovjek vozi ulicom Hell bez svojih zvona,
govori svijetu da nije mogao uspjeti sam.
A uspjeti sam, pa, to je bit života na putu.
Znam kako se stari Amos danas osjeća,
ali ne bi se trebao tako lako odreći tih Conestoga kola, kako je rekao.
Čovjek koji ih je napravio, e taj je znao svoj posao.
Oh, ne. Velečasni.
Majko.
Velečasni. Gđo. Fenstermacher.
Žao mi je što kasnim.
Niste počeli?
Ne.
Oh.
Znao si da nam se velečasni i njegova supruga danas pridružuju.
Naravno. Nedjelja je. Dolaze svake...
Želim reći, nadao sam se da ćete nam opet doći, velečasni,
i zaista mi je žao što sam zakasnio.
Ali vidite, Amos Boemer je izgubio svoja zvona.
Levi.
Ne, to se događa kada se kočijaš slomi
i mora prihvatiti pomoć od drugog vozača.
Mora se odreći mjedenih zvona sa svojih kola.
I to mora da je ponižavajuća stvar,
jer je stari Amos Boemer stvarno opsovao nešto gadno.
Nisam čuo takvu psovku nikad prije.
Možda bi ti mogao zazvati blagoslov, Levi.
Da, majko.
Gospodine, zahvaljujemo Ti na tvojim dobrima,
i molimo da ih budemo dostojni. Amen.
I, dragi Gospodine, čuj našu molitvu
za mladog brata Levia Zendta
koji je proveo previše popodneva
na aveniji grijeha prikladno zvanoj ulica Hell (Pakao),
boraveći u krčmama i družeći se sa ljudima
koji govore jezikom samoga vraga.
Vodi ga da odbaci to ozloglašeno ponašanje
i uputi ga da se posveti svojim isptavnim obvezama.
Amen.
Levi. Amos Boemer je bogohulan čovjek.
Nije nikakvo čudo da je imao nesreću.
Bila je to Božja volja.
Bio je to lijevi zadnji kotač.
Levi.
Pokupi ostatke.
Već jesam.
Onda ih odnesi u sirotište. Bez odugovlačenja.
Neću da opet visiš u ulici Hell i više nas sramotiš.
Što god te čini sretnim, Mahlon.
Levi!
Tata je poslao malo kruha.
Oh, hvala ti.
Vozit ću se s tobom, ako želiš.
Naravno.
On dolazi.
Tko to?
Ne pretvaraj se predamnom, Elly Zahm.
Znaš ti tko dolazi svakog petka.
A ja znam u koga si zaljubljena.
Laura Lou Booker, pazi na svoj jezik.
A ti bolje pazi kako izgledaš, ako želiš da te zamijeti.
Elly Zahm!
Dolazim!
Oh, Laura Lou, pomozi mi.
To je glupo. Nikad me neće vidjeti.
Muškarci samo primjćuju zgodne žene sa ljupkim obrazima, kao ti.
Ljepota nije sve.
Elly! Dođi kad te zovem.
Bogat čovjek kao Levi Zendt ne smije čekati zbog takvih kao ti.
Da, gđo. Kruger.
A ti, dovrši to pranje, uskoro će vrijeme večere..
Da, gđo. Kruger.
Bok, Levi.
Elly.
Ja ću to uzeti.
Oh, vrlo je teško ova put.
Pustite ju da ona uzme, g. Zendt.
Hvala ti svejedno.
Jaka si.
Levi.
Oh.
Hvala vam gđice. Stoltzfus.
Samo stavinte na vrh, g. Zendt.
U redu je. Zaista.
Vidimo se idući tjedan.
Hvala vam, g. Zendt. Gospodin će vas blagosloviti, i vašu braću.
Nema na čemu, gđo. Kruger.
Što je?
Ništa. Vratit ću te doma.
Pa, nema žurbe.
Što misliš, što Mahlon misli o nama zajedno?
Mahlon?
Mislim, razgovaraš li ikad s njime o meni?
O tome da ti se sviđam? -O tebi?. Ne.
Pa sviđam ti se, zar ne?
Sviđaš?
Oh, Rebecca, ja mislim...
Želim reči, Ja... Ja samo...
Mislim... -Poljubi me.
Što? -Poljubi me.
Rebecca...
Oh, Elly.
U redu je..
Elly, zamijetit će te jednog dana, hoće, a tada...
Zamijetio me je upravo sada.
Je? I što je rekao?
Rekao je da sam jaka.
Oh!
Levi. -Oh, Rebecca, želio sam ti reći
mislio sam na tebe tako puno
da kad god je tržni dan, ne mogu spavati zbog tebe.
Imam taj osjećaj u sebi, i ja samo...
Što je? -Ostavi me.
Što? -Pusti!
Rebecca...
Ostavi ju na miru!
Oderao si odjeću sa djeteta, ti zvijeri!
Držite ga dalje od mene! Udaljite ga!
Pokušao je...
Levi, ti Sotonin sine.
Ti svinjo!
Dijete vraga!
Nisam učinio ništa zlo.
Svi u Lancasteru govore o tome.
Niste ni bili u Lancasteru, nitko od vas.
Vidio sam vas kako radite i kako vam je velečasni Fenstermacher došao reći.
-Poludio je! -Nisam, nisam napravio ništa loše!
Zar nisi znao?
Znao što?
Mahlon je sam namjeravao razgovarati sa Stoltzfusicom.
Hektari Stoltzfusovih će ostati njoj,
i naša farma može biti dvostruko veća.
Mahlon, nisam znao.
Ali ona je.
I zato je pošla samnom do sirotišta.
Da te učini ljubomornim.
Naravno. Čak me i pitala što misliš o tome što je sa mnom.
I zato je učinila to što je učinila.
Što je ona napravila?
Da, izazivala me je.
Neću dozvoliti da okriviš nju za nešto što si ti pokušao.
Ne za silovanje. -Što?
Velečasni mi je rekao da si ju pokušao silovati.
Mahlon, Ja... Ispred gđe. Kruger,
blagoslovljene žene koja posvećuje svoj život tome domu.
Pred djecom. Pred očima samoga Boga!
Mahlon, ne možeš vjerovati u to. Jednostavno ne možeš...
Osramotio si ovu obitelj, Levi.
Više nikada ne možeš raditi na tržnici. Je li to jasno?
Ostat ćeš doma i obavljati svoje dužnosti
i dolaziti na tržnicu samo da očistiš.
Onda se uopće neću vratiti!
Učinit ćeš kako ti je rečeno i dati javnu ispriku.
Ne.
To je jedini način kako se ova obitelj može iskupiti.
Ispričat ćeš se Peteu Stoltzfusu i Stoltzfusovoj
i čitavoj tržnici!
I biti ćeš izopćen.
Ne, neću biti izopćen! Ne!
Amos Boemer.
Još uvijek želite prodati ta kola?
Prodati tu glupost? Dati ću ih.
Koliko?
Znaš, to su jednom bila vrlo dostojna kola.
Koliko?
Sagradio ih je Samuel Mummert. 1818. godine.
Stoje 200 dolara.
Dat ću vam 10.
10 za tako vrhunska kola?
To je sve što imam.
Nemaju niti jednu slomljenu dasku, znaš.
Kutija s alatom, osovina je dobra.
Podvozje dobro vozi.
20 dolara i možeš odvesti prokletu stvar skroz do Philadelphije.
Dat ću vam 10 sada i 10 kada ih preuzmem.
Trebao bi nešto znati. -Što to?
Nemaju zvona.
Tamo gdje ja idem, ne trebaju mi nikakva zvonca.
Elly Zahm!
Pretpostavljam da si dovoljno sigurna sa njim.
Ostavi to za mene.
Ne, ja ću.
Gđa. Kruger kaže da te izopćuju.
Tako je.
Ja nisam Menonit. Što znači to izopćenje?
Da je ne mogu kupovati ili prodavati, primati ili davati.
Ne mogu razgovarati ni sa jednim čovjekom ili ženom.
Ne mogu ići u crkvu niti pričati ni sa kim tko ide.
Je li to sve?
Ako je to izopćenje, bolje neka i mene izopće za cijeli život.
Zašto?
Zato što sam ja kopile.
To nije tvoja krivica.
Što se dogodilo ovdje u petak, nije ni tvoja krivnja, također.
Kako to znaš?
Kako znaš?
Jednostavno znam. Ne bi bio takav.
Nitko ne zna pouzdano što druga osoba hoće ili neće napraviti.
Ja znam za tebe.
A moja prijateljica Laura Lou Booker je sve vidjela s prozora.
Pokušavala je reći gđi. Kruger o tome, ali...
Gđa. Kruger je vidjela isto. Onako kako je to htjela vidjeti.
Tako je sa većinom ljudi ovdje.
Pomosliš li ikad o odlasku?
Samo svaki dan.
Ja, isto.
Ti ne, zar ne?
Jesi li ikad čula za mjesto zvano Oregon?
Oregon? To je na zapadu.
Skroz kod Tihog oceana.
Kako to znaš?
Čitala sam o tome.
Valjda znam da nikada neću nigdje, pa čitam,
sve što mogu.
Ali Oregon? Tamo gotovo da i nema ljudi.
Samo divljaci. Što izgleda da ljudi misle i o meni.
Pa sam shvatio da bi to bilo dobro mjesto za mene.
Ali...
Što?
Ništa.
To mora biti čudnovato mjeto za vidjeti.
I ja se nadam da bih možda nekad molga otići na takvo mjesto.
Elly, jesu li grubi prema tebi ovdje?
Ja sam jaka, sjećaš se?
Elly, pobrini se za ono što nam je obitelj ovog grešnka donijela.
Ne želim zabušavanje ovdje.
Da, gđo. Kruger.
Mlijeko je na stolu.
Gdje je Mahlon?
Spava. Kao što sam mu rekla da i ti.
Majko... -Sjedni.
Nićeš zaboraviti dobro jesti kad stigneš tamo, zar ne?
Stignem gdje?
Gdje god si krenuo s tim oružjem.
Majko, ja...
Ne želim znati.
Ne želim laž.
Sviđalo mi se ovdje.
Tako jako.
Znam.
Je li loše što odlazim?
Čak i kao mali dječak, bio si nemiran.
Ti...
Uvijek si htio znati zašto.
I nisi bio zadovoljan dok nisi otkrio.
To izopćenje,
ti znaš, duboko u sebi, to nije zbog Stoltzfusove.
To je zato što si ti tako svojeglav
i preosjećajan da pristaješ ljudima ovdje.
Oni to vide u tebi,
i to je podsjetnik na nešto što bi radije zaboravili.
Ti si dobar čovjek, Levi Zendt,
i ja sam ponosna na tebe.
Kada ideš?
Uskoro.
Učini to sada. Noćas.
Trebam konje.
Uzmi 6 sivih. Oni su najbolji.
Ali oni su Mahlonovi.
Tvoji su.
I kud god pošao, Levi,
što god radio,
uvijek uzmi najbolje.
Samo najbolje.
Elly!
Elly Zahm!
Whoa!
Uzmi svoje stvari.
Požuri.
Što se događa tamo dolje?
Sudnji je dan, gđo. Kruger.
A vi gledate u vraga samoga.
Elly Zahm, sviće!
Elly Zahm! Vrati se.
Jesi li me čula? Vračaj se natrag.
Nikad se neću vratiti.
Elly Zahm, zabranjujem ti!
Stanite tamo, gđo. Kruger!
Ovo je puška Lancaster.
Puca ravnije od ceste za pakao
i pravi rupe dvostruko široke.
Levi, ne bi ju upucao?
Oh, ne bez da prvo napunim.
A za to ipak treba i najbržem gotovo puna minuta.
Naprijed!
Elly, Elly.
Laura Lou Booker, vračaj se. Nevaljala si kao i ona!
Levi, stani. -Whoa!
Evo, uzmi ovo.
Laura Lou, ne.
Ne, uzmi. Žena mora imati malo vlastitog novca.
Ti bježiš za sve nas, Elly.
Laura Lou.
Za sve nas.
Idemo.
Hoćeš li trebati svećenika?
Da.
Ne želim kopilad.
Draga Laura Lou, pišem ti iz našeg logora na rijeci Ohio.
U blizini smo Pittsburgha.
Možeš li me zamisliti da sam tako daleko?
A ipak koliko li daleko moramo ići.
Kad smo prešli planine Alleghenie,
mislili smo da smo se popeli na pola puta do raja,
a one su bile samo 1 000 metara.
Stjenjak koji će biti pred nama visok je preko 4 000 m.
Levi i ja ne možemo zamsiliti da ga je moguće prijeći,
ali ako itko to može, on može.
On je dobar čovjek, Laura Lou. I dobar suprug.
Da, vjenčani smo.
I tako da znaš, gđa. Kruger nam nije rekla sve.
Vjerojatno zato što ni ona sama nije znala.
Ali bile smo u pravu sa svim tim pitanjima.
Muškarci i nisu zapravo toliko drugačiji od konja.
A kako li Levi voli svoje konje.
Nadam se da nikad neće morati birati između njih i mene.
Ali onda, oni mu ne mogu dati sve što mogu ja.
Ne, još ne. Ali nadam se.
I nadam se da će biti djevojčica, tako da zna po ocu
koliko brižan snažan čovjek može biti.
Ne znam kako bih ti zahvalila na tvome daru.
Ali podijelit ću ovu avanturu s tobom svaki korak puta,
i moliti se da jednom možemo čitati ovo pismo svojim unucima zajedno.
Moja ljubav vječno. Elly Zendt.
Zašto nije Amos Boemer to popravio ovako?
Nisam rekao da će biti popravljena. Rekoh da će obruč biti spojen.
Kakva je razlika?
Pa, imate puno dijelova u tom kotaču,
i svaki od njih namjerava se jednom pokvariti.
Smiješno je, ostali su dobri koliko može biti,
ali ovaj je jednostavno loš kotač.
Hoće li preći 3 000 milja?
Ne mogu reći. Čudan je.
Dobro ga pazite.
Kvasite drvo svakom prilikom.
Kad god dođete kovaču,
dajte mu da ga pogleda.
Whoa. Idemo.
Idemo.
Whoa.
Što misliš?
Spustit ćemo kola u to?
Ako imaš bolju ideju, slušam.
Konji mogu uspjeti.
Ne, ostani u kolima.
Ne mogu pomoći odavdje.
Ja ću voditi konje dok ti usmjeruješ.
Prilično je klisko. Konji bi se mogli uplašiti.
Pokušavaš i mene uplašiti? Neće ići.
U redu. Idemo!
Whoa!
Elly!
Jesi li dobro?
Prestani zanovijetiati i vozi!
Što se ti ceriš?
Samo si mislim koliko sam sretan što si tu sa mnom.
Bit će još puno rijeka.
Naučit ćemo raditi to bolje.
Hey. Krenimo.
Draga Laura Lou, rijeke su počele biti važne u našem životu,
od one u koju sam pala do ove kojom naš čamac plovi.
To je rijeka Ohio i bit ćemo na njoj 1 100 milja,
dok ne stignemo do mjesta zvanog Cairo.
Onda ćemo se ukrcati na parobrod za St. Louis na moćnom Mississippiju.
Ne mogu vjerovati da je skoro ljeto.
Ali onda, nisam nikada vjerovala da ću biti ovdje.
Osjećam se nekako važnom,
kao da mi je Bog namijenio neku važnu dužnost.
Nemam pojma što bi to moglo biti,
ali budućnost je puna obećanja,
i znam da je još toliko puno pred nama.
Vidite slona. Ne odugovačite, dođite danas.
Idući mjesec šaljemo ovo natrag u Europu.
Ne budite među onima koji moraju posramljeno priznati unucima...
Whoa. Whoa.
Kojim putem do Robert Q. Fella?
Vidite ga ovdje! Vidite slona!
Whoa!
To?
Čini se da je.
Sramotna stara krntija, zar ne?
Idete prema utvrdama? -Oregonu.
Dobro smo se sreli! I ja idem za Oregon, isto.
Seccombe, Oliver Seccombe. Boston, London, Oxford.
Levi Zendt, Pennsylvania.
Drago mi je, stari. Oduševljen sam. A ovo je...
Moja supruga.
Kako ste gđo. Zendt?
Oh, zovem se Elly, g. Seccombe.
Elly. Očaran sam.
Idem naći kapetana.
Zove se Frake, ali nećete ga nači na brodu.
Biti će u krčmi niz put.
Teški pijanice, ti rječni plovioci,
ali mogu ploviti plićacima u kojima vi i ja ne bismo ni plivali.
Oh, Elly, dajte da vam pomognem.
Kad Levi ukrca kola,
možemo zajedno razgledati grad. Hmm?
Da, dame i gospodo,
masivni mastodont jeo je tonu sijena dnevno.
Svaka kljova bila je 7 metara duga.
Ženka je nosila mladunče u utrobi...
Njegova kljova bila je ovoliko velika.
...preko 4 godine. -Uplašilo me je.
Nikad nisam vidjela ništa tako veliko.
Vidite slona! Ne odgađajte, dođite danas.
Velik je to grad.
Zovu ga Vrata zapada.
Poslijednja civilizacija prije nego stignete do Kalifornije.
Osim crvenih indijanaca, naravno.
A nitko ne zna puno o njima.
To je djelomice razlog zašto sam ovdje, znate.
Pišem knjigu o toj temi.
Pišete knjigu?
Mmm. Putovanja velikim američkim zapadom.
Jeste li čitali Rousseaua, kojimom prilikom?
Rousseau? Mmm-hmm.
Što je to? Pa, on je Francuz.
Filozof. Hmm.
Što?
Oh, mislilac. Uglavnom o prirodi.
Točno. Sad, on je imao teoriju
da još uvijek postoji čist, neiskvareni čovjek.
Pa, ja ga namjervavam naći i opisati prije nego nestane.
Plemenitog divljaka. Oh, ispričajte me.
Rekoh, satniče! Satniče Mercy, gospodine. Dobar dan.
Seccombe, nije li? Da, Oliver Seccombe.
Ovo su moji prijatelji, Levi i Elly Zendt iz Pennsylvanije.
Gđa. Mercy?
Da, moja supruga, Lisette.
Kako ste? Drago mi je što sam vas upoznao.
Satnik će ploviti s nama.
A vi, isto, gđo. Mercy?
Ne.
G. Zendt, jesu li to vaša kola sa 6 krasnih sivaca koja sam vidio?
Jesu.
Oprostite mi, gospodine, ali ja...
Požurujem vas da ih prodate.
Zašto?
Oni će umrijeti tamo gdje mi idemo.
Što?
Konji ne mogu preživjeti to putovanje.
Pa, došli su ovako daleko.
Imali ste zobi za njih na putu. Nećete imati ništa na ravnicama.
Čuo sam da su ravnice travnate.
Kasno krećete. Većina trave će nestati.
Morat ćete odmarati svoje životinje,
a to ne možete i stići napasati hi.
Ja volim te konje.
Mogu to shvatiti, divne su životinje.
Ali ne možete si priuštiti da ih čekate.
A ako ne budete, popadat će od čiste iscrpljenosti.
U drugu ruku, ovdje je dobra konjetina na cijeni.
Možete očekivati 400 možda 500 dolara po grlu.
Neću ih prodati.
Pa, onda vam želim sreću. Trebat će vam, ugodan dan.
Oprostite gospodine, vjerujem da vam je upravo dodjeljena cijenjena jedinica.
Precijenjujete me, g. Seccombe.
Idem na zapad izabrati lokaciju za novu utvrdu
sa veličanstvenim odredom od dvojice.
Ja, narednik Lykes i 8 mazgi.
9 mula. Pokušavala sam ga odgovoriti.
Znate, mislim da bi bilo lakše govoriti mazgi.
Onda razumijete zašto Levi ne želi prodati konje.
Da, mislim da mogu.
Gledajte, pitam se bi li bilo moguće
da si mi pridružimo vama i naredniku kad se iskrcamo?
Pa, ja samo idem do St. Johna na Laramiju.
To bi nam pomoglo da krenemo.
Tada bismo mogli vidjeti kakvu skupinu
bismo mogli sastaviti od tamo.
Pa, bit će mi drago na društvu ako vam ne smeta 9 mazgi.
10. I 6 konja.
Hoćemo lo?
Jutro. -Dobro jutro.
Hannibale, Dat ću ti tri sekunde, čuješ li me, 3.
Problemi, naredniče?
On je samo mazga, gospodine, samo to.
Ovdje gore.
Dobro jutro.
Ovi je g. Sam Purchas. Naziva sebe "Kraljem trapera."
Unajmio sam ga da nas vodi do Oregona.
G. Purchas, Maxwell Mercy.
Satniče.
Jeste li ikad bili u Oregonu?
Sinko, prešao sam te prerije sa svim tim velikanima.
Kit Carson, Sublette, Fitzpatrick, Bentovi, sve ih poznam.
Moje pitanje je bilo, jeste li bili do Oregon?
Pa, naučili su me jednu stvar,
Nikad nemojte pokušavati do Oregona sa konjima koji vuku kola. Vi ste Zendt?
Jesam.
Sinko, ovi tu gorštaci ne putuju ni sa kakvim konjima.
Prodaj ih i kupi volove.
Kao što sam reako bojniku Mercyu...
Mislim da bi satnik ovdje volio čuti što kupuješ.
Lijepa damo, biste li bili ljubazni pročitati ovo na glas,
da možemo svi zajedno čuti?
To je iz novina.
"Jak kao lav, hrabar kao tigar..."
Možete li glasnije gospođice?
Taško je čuti uz te mazge i to.
"Oštrog oka kao orao i brz..."
"...kao puma, Samuel Purchas,
"najveći od gorštaka i ljudi sa granice,
"napustio je naš grad u četvrtak prošloga tjedna,
"vodeći skupinu trgovaca na istraživački put do utvrda gornjeg Missourija."
Ima još puno toga, ali to govori tko sam ja, zar ne?
G. Purchas, kakva će točno biti vaša usluga nama?
Držati vas na životu, sinko. Upravo to.
Pravo vrijeme. To je trik. Ja to znam, vi ne.
Krenite odavdje pre rano i vaš volovi će izgladnijeti u Kansasu.
Pre kasno, i smrznut ćete se na smrt u snijegovima Oregona.
Hoću da svaki čovjek nosi 2 puške,
2 pištolja, sjekiru, džepni nožić,
sjekiricu i 10 kila olova.
To je dovoljno da vam probija put inč po inč.
Vojničiću, to je upravo što ćemo možda morati raditi.
Ne, časnici u tvrđavi Leavenworth su me uvjerili
da su Čejeni i Arapaho mirni ove godine.
Jesu li vam rekli o Oglala Sijuksima, Vranama i Crnim Nogama
i o Velikim Trbusima?
To su ljudi s kojima ćemo se morati nositi.
Braća Pasquinel jašu sa Sijuksima ove godine.
Pasquinelovi? Tko su oni?
Mješanci.
Francuski traper imenom Pasquinel uzeo si je skvo.
Sad imamo njegove crvene sinove uz put da nam prave društvo
Jeste li ih ikad vidjeli?
Išao sam niz rijeku 1839. g. sa 3 bale bizonova krzna.
Oni su vodili grupu Čejena koja me je očistila.
Iznenađen sam da vas nisu ubili.
Ponekad to rade, a ponekad ne.
Ako ih ikad opet vidim, neće imati izbor.
Svejedno, naoružanje se čini pre teškim.
Sinko, bio sa svima.
I naučili su me jednu stvar, nosi obilje naoružanja.
Ja putujem sa 4 puške, 2 pištolja i ovom ljepoticom.
Bez punjenja, može ubiti 6 bilo čega što se miće.
I ja bih počeo sam onim stvorenjem tamo
Pitam se kako će zapravo biti.
Što?
Oregon.
Oliver kaže da tamo sve raste.
Oliver puno priča.
Levi Zendt, jesi ljubomoran?
Samo razmišljam.
Sretanje novih ljudi čini da razmišljaš o sebi.
Elly, je li ti žao što si se udala za takvog čovjeka?
Što je smiješno?
Laura Lou Booker, ona je znala gledati svakog muškarca.
Praviti popise njihovih mana i kvaliteta.
"čist je, dobro sluša.
"Pristojno jede. Zna se smijati."
Ili, "Pre mršav, nervozan.
"Želi gledati djevojke ali se boji."
Što je rekla za mene?
Nisam sigurna, sjećam se... -Elly!
Rekla je... Rekla je,
dobro je građen, pouzdan i snažan."
Zvuči kao konj.
Sramežljiv je, ali nije pokvaren."
Nisam tako sramežljiv kao što sam bio.
Znam.
Tako je, vodi ih odavdje.
Levi, ustani. Levi, odvode ti konje.
Dogovor je pao sinko. Dobijaš 500 po grlu.
Dobijaš 8 najboljih volova, 15 dolara svaki.
To ti daje oko 2 900 dolara zarade,
a moja provizija je samo 50.
Ne. Ne možete to! -Gotovo je.
Ti...
Mirno sinko. Činim ti uslugu.
Vodite ih odavdje.
Želiš se petljati sinko, ja sam za.
Ali kažem ti, to je jedini način.
Uzmi sad taj novac inaće ćeš imati 6 mrtvih konja
dok stigneš do rijeke Platte.
U pravu je. Oni nikad ne bi uspjeli, Levi.
Vjeruj mi.
Vi obojica vodite konje. Kao i Seccombe.
Mi ne vučemo kola.
Uzmi. Izgradit će dobar dom za tebe i Elly u Oregonu.
Dobro su ti služili, Levi.
Sada će ti kupiti bolji početak
nego što većina ljudi na putu može i sanjati.
Levi!
Idite! Idi!
Sada smo zaista sami.
Sada nikad ne možemo natrag.
Čuo sam što si mislio sinko.
Ali kažem ti, kad stignemo u Stjenjak,
prestići ćemo te ljude s konjima kao da su vezani za zemlju.
Gle.
Pawnee.
Što hoće?
Purchas!
Što do vraga misliš da radiš?
Dobra puška. Fordney, nije li?
K vragu čovječe, nešto sam te pitao.
Radim svoj posao.
Pa, nisu ništa napravili.
Bili su indijanci.
Kako si to mogao učiniti, Sam?
Borio sam se sa indijancima čitav svoj život.
Dali su mi ovo i jedan na trbuhu,
i ovo.
Kažem ti, oni nisu pravi ljudi kao ti i ja vojničiću.
Oni ne valjaju.
Da gospodine. To je stvarno dobra puška.
Sada znaš za što služi.
Mislim da smo napokon shvatili što znači ići na zapad.
Čudne rijeke teku brzo pune mulja,
vrebajući indijanci, teret oružja,
dugi, dugi putevi bez domova, bez svjetal u suton,
i strašna usamljenost.
Imamo jedno drugo, naravno, i hvala Bogu na tome.
Vidjeli smo što se može dogoditi ljudima koji nemaju nikoga.
Ali kakvu ćemo li priču moći pričati
kad stignemo u Oregon, Laura Lou.
Ovo nije običan put jer se krećemo ogromnim daljinama.
Ali Levi kaže da je pustinja koju prelazimo
neobradiva, neplodna i neželjena.
Duboko smo u indijanskoj zemlji, sada,
i udružili smo se sa 2 druge obitelji,
jer g. Purchas kaže da trebamo barem troje kola za obranu
i za noćne straže.
Jutro.
Vjetrovito.
To samo slon maše svojim repom.
Slon?
Ne znate o slonu?
Onome u St. Louisu?
St. Louisu?
Mislite cirkusu?
Ne, to je samo bila gomila kostiju.
Pogledajte tamo.
Nije li to dom pravog diva od slona, huh?
Da gospodine. Viši je od većine drveća.
Ima kljove zaobljene kao turski mačevi.
Njegova surla puše baš kao uragan,
i njegov rep će srušiti kola kao vaša upravo sa puta.
Čovjek ne može vjerovati u sve što čuje, naredniče.
Oliver kaže da nije bilo slona na ovom kontinentu već 10 000 godina.
Oliver je to rekao, huh? Stari kicoš.
Pa, to je sigurno, Oliver nikada nije vidio
vrstu slona o kojoj ja govorim.
Jer da je, odjurio bih natrag u London tako brzo
da njegova stopala ne bi nikada dotakla tlo.
Pokušavate mi reći da ste ga vi vidjeli?
Vidio?
Pokušavam vam reći da ga je svaki čovjek
koji je bio sam tamo na preriji vidio.
Nemojte im dopustiti da vam, kažu bilo što drugačije, Levi,
jer ćete ga i vi vidjeti jednog od ovih dana, sigurno.
A kada ga vidite,
bježat ćete koliko god daleko i brzo možete,
jer ćete znati... Da mu se ne možete suprotstaviti.
Jer znate da ako mu se ne sklonite,
zdrobit će vas,
i zakopati vas tako duboko u ovu od Boga prokletu zemlju,
da nikakve molitve na nebu neće spasiti vašu dušu.
Krenuti ću, uskoro će zora.
Hvala vam na priči.
Vidimo se ujutro.
Indijanci!
Pasquinelovi.
Kako znate?
On jašu sa Oglala Sijuksima.
Dovodi ih čitavu gomilu ovdje.
Pozdrav!
Jake Pasquinel.
Dobrodošli ste. Imamo slanine.
Mike Pasquinel, i ti, isto. Dođi.
Jake Pasquinel, čuo sam puno o tebi.
Kako mi znaš ime?
Taj prist, izgubio si ga u borbi sa Kiowama.
Taj ožiljak na licu, iz utvrde Osage.
Kako si, Jake?
Kako se ti zoveš?
Maxwell Mercy, Satnik, vojska Sjedinjenih Država.
Došao si se boriti, huh?
Ne, uspostaviti utvrdu.
Gdje?
Dođi, mi pušimo.
Ne, gdje će utvrda biti?
Zato sam tu, da odaberem mjesto.
Ti i Mike budite mi vodiči, odabrat ćemo zajedno.
Ne.
Zašto?
Naš otac je bio bijel.
Ako ti budemo pomogli, naša braća Sijuksi reći,
"Pasquinel izdajica."
Onda dođite u tvrđavu John. povedite poglavice Sijuksa, Čejena, Arapahoa.
Ne možemo reći da će oni doći.
Dobro, Jake, ti si Arapaho.
Kako znaš da sam Arapaho?
U St. Louisu te svi znaju.
Vjeruju da si ti čovjek koji će donijeti mir u prerije.
Vi govorite o miru, uzimate našu zemlju.
Ne. Jednu cestu, jedan put na zapad.
Ova zemlja će biti vaša dok god trava raste i orao leti.
Hmm.
Doći ćemo u Fort John.
Dan mora doći kad ubijanje staje, eh?
Ja ti ne bih vjerovao da prestaješ ubijati i zečeve.
Sredit ćemo te ubojico žena.
Čekat ću u utvrdi John.
Želite slanine? I nešto duhaba, možda?
Drugi put? Drugi put.
Onda recite, da vas naš stražar nije čuo,
biste li nas sve poklali?
Imate dobre stražare.
Držat ćemo ih.
Nije te trebao zaustaviti, skvo ubojice.
Da pucaš na muškarca, promašio bi.
Nitko ne pljuje na... -Purchas!
Zaboravi to, ili Boga mi, ili tvoj zadnji ožiljak neće biti od indijanca!
G. Seccombe,
kad stignemo do utvrde, izabrao bih drugog vodiča.
Taj čovjek će vas sve odvesti u smrt.
Hoću.
Vraćam se za tren.
Dobar dan. -Pozdrav.
Ja sam Levi Zendt iz Lancastera.
Alexander McKeag, Škotska.
Trebat ću dosta vaše robe.
Pa, tu je, čeka vas.
Pa, ovo je moja žena, Elly.
Neka uzme što god treba.
Ovo je moja žena, Glinena Košara. Moja kćer, Lucinda.
Arapaho.
Kćerka i unuka velikog ratnika
u pričama njihovog naroda.
McKeag.
Ali juš uvijek držim da su oni rasa divljaka.
Ali to je mit kojeg ću ja srušiti.
Vidite, vjerujem da su izvorni indijanci bili Velšani.
Bili su krema, najbolje od velškog društva,
koji su migrirali ovdje davno, da nađu prirodniji život.
Nisu oni Velšani, sinko!
Oni su Egipćani.
Egipćani?
Koga misliš da je taj stari faraon imao
da tlači Mojsija i Izraelce?
Indijance, eto koga!
Bog ih je poslao ovdje za kaznu,
i naša je dužnost kazniti ih.
Nikad nisam čuo takvo nešto, a vi?
To je zato što razgovaraš samo sa mazgama.
Nema veze... -Lykes.
Da, gospodine?
Nađi Zendtove, reci im, da ih vlasnik g. Kellen,
želi pozvati na večeru. I on je iz Pensilvanije.
Da, gospodine.
Bio je to McKeag.
McKeag?
On vodi trgovinu.
Nema veze, naredniče.
Dobro.
Sad, naredniče, htjeli ste reći?
Mislim da bih radije razgovarao sa mazgama.
Bili ste traper, huh?
Dok nisu prestali praviti kape od dabrova krzna.
I to je bilo upravo južno odavdje?
Aye, mjesto zvano Dabrov Potok.
Izvrsna zemlja. Dobra voda, drveće.
Sve što čovjek može željeti.
Satnik sa kojim smo došli kaže da na jugu nema ništa osim pustinje.
Potićete ga da to govori.
Zašto niste ostali tamo dolje?
Pa, imao sam partnera. Umro je.
Poslije nisam mogao naći nikoga da pođe sa mnom.
I, pa, čovjek mora od nečega živjeti.
Satniče.
Glinena Košara?
Da?
Lucinda. A vi ste McKeag.
Aye.
Čast mi je.
Poznajem li vas satniče?
Ne, gospodine, ali vi...
Vi poznajete moju suprugu,
Lisette Pasquinel.
Kćerku vašeg partnera.
Dobro, putnici, sada ćete vidjeti zemlje.
A vi ćete vidjeti zašto ste morali prodati te vaše sivce.
Jeste li popravili taj kotač?
Jesam. -To je dobro.
Ono što je pred nama dat će mu posla.
Sam!
Oh, žao mi je, gospođice.
Hey, je li to novi šešir što ga nosite?
Je.
Mislio sam. Zaista pristaje tom lijepom licu.
Žao mi je stari. Zaista.
Mislim, jednostavno nije bilo drugoga vodiča u utvrdi,
i na nesreću, mi smo ono kako nas on naziva.
Lutalice smo.
Voljela bih da je satnik Mercy sa nama.
On ima svoj posao, a mi imamo svoj.
Indijanci! Indijanci!
Pasquinels vode grupu Arapahoa i Čejena!
Pa, ipak nisu Sijuksi. Ipak ćete imati pune ruke posla Mercy.
Poveli su Slomljenog Palca.
Slomljeni Palac?
Da, Čejen, desno od Jakea Pasquinela.
Ruka mu je osakačena u traperskoj zamci.
Taj je gadan, i pravi element nemira među plemenima.
Težak teret nosi, g. Kellen.
Vidite, on razumije i previše dobro
što se događa njegovu narodu u ovo vrijeme promjene.
Na čijoj ste vi to strani, McKeag?
Mislio sam da je zamisao održati sve na istoj strani.
Pa, željet ćete ih sresti tamo dolje.
Neće vas baš cijeniti ako ih promatrate sa tom stvari
odavdje gore, iza zidina.
Oh, i ne zabotavite pušiti lulu prije pregovora.
Pozdrav, McKeag. -Jake.
Mike.
Dolazimo u miru,
ali smo zbunjeni s onim što vojska hoće.
Satni je ponio mnogo dobrih poklona
od našeg velikog bijelog oca u Washingtonu.
Ja sam sin trgovca, Kellen.
Znam što pokloni bijelog čovjeka znače, eh?
Mercy, objasnit ćeš nam zašto trebate utvrdu.
Reći ču ti, Jake. Ali prvo pušimo.
Bez dima.
Slomljeni Palče, ovo je važan razgovor.
Važno je da nas Veliki Duh blagoslovi prije nego počnemo.
Izgubljeni Orle.
Arapaho ne bi prešli sav taj put
i onda uvrijedili domaćine, bi li?
Pozdrav, McKeag.
Arapaho će pušiti.
Whoa.
-Što je?
Okrenite se.
Što im se dogodilo?
Isto što bi se i vama
Da n iste prodali konje.
Ono što gledate je jadan prizor,
ali ne želim da nitko od vas plač zbog njih!
Krivo su procijenili i platili su za to.
Nće čak niti stići do utvrde.
Trebali su slušati ljude koji znaju.
Pomrijet će.
Onda će pomrijeti. Nisu trebali doći na put tako.
Dajem im 2 rezervna vola.
Nećeš učiniti takvo što!
Trebat ćeš te volove, možda za hranu.
Dajem im ta 2 vola.
Vi ostali, nastavite dalje!
Napravit ćemo logor u Stjenjaku noćas,
ili će nas uhvatiti snijeg u roku od 3 tjedna!
Elly, Purchas je bio u pravu u vezi konja.
A Levi je u pravu o volovima.
Ovo je slika Velikog Bijelog Oca u Washintonu.
Rekao mi je da vam kažem za našu potrebu za utvrdom.
Već imate utvrdu.
Ne, ovo mjesto je od g. Kellena.
Vojska treba vlastitu tvrđavu.
Zašto?
Da štiti naše ljude koji putuju do velike vode
preko planina, do mjesta zvanog Oregon.
Jednom davno,
kad su bjelci prolazili ovom zemljom, bili su dobri.
McKeag, otac Pasquinela.
Neki su željeli ostati i živjeti s nama.
Bilo je borbi, ali nikad puno,
i uvijek je bilo poštovanje.
Sada su tu ljudi bez poštovanja,
zli ljudi, bez žena i djece.
Taj ubojica skvo kojeg si doveo, Mercy,
ružni ljudi koji napadaju naš narod bez razloga,
koji imaju samo rat u svojim srcima.
A mi ćemo im dati rat.
Mercy?
Samo razmišljam kako pregovarati s njima.
Dobro radoš, sinko.
Ali govoriš krivima. Treba ti Izgubljeni Orao.
Trebaš mu pokazati tko si.
Slomljeni Palče, tvoje riječi su istinite
ali ako bude utvrde,
tada će biti vojske koja će kazniti te zle ljude.
Oni sada žive izvan našeg zakona jer ih ne možemo dohvatiti.
Izgubljeni Orle,
govorim ti da Veliki Otac želi mir.
Možemo imati mir. Želiš li ga?
Da, Mercy. Želimo mir,
i želimo zaštititi naše ljude.
Ne želimo da naše žene ubijaju ljudi kao taj sa porezanim nosom.
I ne želimo da naše ljude kao Jake,
upucane u leđa.
Spasio sam Jakeov život.
Rekao nam je.
Je li rekao zašto?
Jer si ti kao McKeag,
kao ljudi koji su dolazili prije.
Pokušavam biti,
ali postoji drugi razlog.
Jake je moj brat.
Svi smo ti braća.
Ali Pasquinelovi su moja prava braća.
Moja žena Lisette Pasquinel, je njihova bijela sestra u St. Louisu.
McKeag?
Istina je, Jake. To je Lisette.
Vidio sam ju čak i prije tvoga oca.
Znam da smo imali razmirica,
ali želim vjerovati da je ostalo toga poštovanja
između nas, također.
A ja ću vam reći o satniku Mercyu,
ja mu vjerujem.
I kažem da mu i vi možete vjerovati,
čak i moćni poglavica Čejena, koji govori o ratu.
Neće biti rata.
Pomoći ćemo ti naći mjesto za utvrdu, Mercy.
I vjerujem što McKeag kaže za tebe.
Ali molim se svetim strelicama,
i znam da će to biti istina,
da ću ja ubiti tebe, i ti ćeš ubiti mene.
Levi,
Ponosna sam na ono što si danas učinio.
Samo sam napravio ono što je ispravno.
Pravo tebi.
Pitam se što bi tvoj velečasni Fenstermacher učinio.
Nisam pomislio o njemu već 6 mjeseci.
Želim ti nekako pomoći, ali ne znam što bih.
Oh, Elly.
Pretpostavljam da ću jednostavno morati podijeliti svoju tajnu s tobom.
O djetetu?
Ti znaš?
Oženio sam se mršavicom, a ti pupaš kao ruža.
Kako se osjećaš?
Kao Bog.
Razmišljao sam, kako ti se sviđa ime "Maxwell"?
Ne za curicu.
Curicu? Trebamo sinove.
Ja želim djevojčicu.
Želim da odrasta uz tvoju brižnost i dobrotu.
Biti će teško ovdje.
A ti bolje smisli još neka imena osim Laura Lou.
Ponekad ih je više od jednoga, znaš.
Gospođice?
Što? -Ovamo.
Molim vas, pomozite mi sa, g. Seccombeom, ovdje?
G. Purchas?
Ne želim vas smetati. Ne znam što mu je.
Bojim se... Bojim se da mu je loše.
Samo još korak, u redu?
On je... Upravo je ovdje.
Ja ne vidim ništa.
Da vam pomognem.
Što se dogodilo?
Ne znam gospođo. Ne znam.
Ali znam što želim da se sada dogodi.
Elly!
Levi!
Levi, nemoj! Dobro je!
Elly je dobro! Stani, nemoj ga ubiti!
Ako ga ubiješ, svi ćemo umrijeti!
Levi,
Žao mi je.
U redu je, Oliver.
Pa, sretno.
I vama.
Hajde! idemo!
Whoa!
Moja puška.
Zbogom kukavice! Recite onima u St. Louisu
da kad ste izgubili hrabrost stari Sam Purchas je išao na zapad.
Levi! Pusti ga.
On je bijedni starac, i mi ne želimo imati ništa s njim.
Što je s tobom, lutalice?
Imaš li još hrabrosti slijediti ovoga planinskog čovjeka?
Oliver ide s njim?
Obojica mogu ravno u pakao što se mene tiće.
Hajde! Idemo! Naprijed!
ELLY: September 2nd, Sunday.
Smislili smo puno imena za ono što radimo pri okretanju natrag,
ali pravo ime je ono koje nismo koristili.
Riječ je "poraz, " poraz za sve čemu smo se nadali.
Konji koje volimo izgubljeni su.
Divni volovi koji su nam bili tako dobri, umiru,
a ti koji žive, lome mi srce svojim vjernim mučenjem.
Oni ne mogu izdržati dugo.
Levi. Levi, kotač, Levi.
Whoa.
Pa, to je jedan problem kojega više nemamo.
Što ćemo?
Dodaj mi pilu.
Pilu?
9. rujna.
stigli smo u Fort John opet, ovaj puta sa zapada.
Odbacili smo većinu stvari koje smo ponijeli
za Oregon za naš novi život,
čak su i naša kola jadna, prerezana na dvoje,
sa samo 2 kotača koja se ne mogu okretati još dugo.
Nemamo ništa,
a sada smo izgubili i nadu.
Levi.
Otpao je kotač?
Poslije nas.
Što?
Okrenuli smo se.
Zašto?
Vidio sam slona.
Oh, ne vjerujem to.
Zašto ne?
Pa, čovjek ne priča takvu priču
osim ako se ne krije iza planine straha.
Ne vidim te u vama.
Pa, nema veze. Činjenica je da smo odustali.
Zbog bebe?
Kako znate za to?
Ne ja. Glinena Košara, ona to odmah vidi.
Pitao sam se...
Ne, ne mislim da biste razmotrili.
Što?
Oh, samo budalasti san starog čovjeka.
Ne bi bilo pravedno prema vama mladima.
Što?
Pa,
Rekao sam vam da želim otvoriti još jednu trgovinu sa indijancima
u zemlji dolje na jugu, kod Dabrovog Potoka.
Gdje ste lovili sa vašim partnerom?
Pasquinelom.
Samo sam imao smiješan osjećaj da biste se vi mogli prihvatiti toga
jednako kao što smo on i ja učinili.
Ne moram to čak niti vijdeti da to pouzdano znam.
15 Rujna.
Očekivanje djeteta otklanja gorčinu poraza,,
jer sa osnivanjem nove zajednice gdje se rijeke ulijevaju,
Levi i ja ćemo zasnovati obitelj.
Isto tako, zemlja kroz koju putujemo
je on koja te čini ponosnim,
jer je lijepa na način
koji mi koju smo uvijek živjeli u Lancasteru
nikad ne bismo mogli sanjati ili predvidjeti.
Evo ga!
Izgledaju kao zidine Jerihona.
Izgleda kao dvorac.
Pa, meni izgleda kao da smo skoro doma.
Glinenoj Košari isto.
Logorovali smo ovdje mnoga ljeta kad sam bila mala,
pratili bizone.
Dabrov Potok je dolje na jugu.
Tamo su se Pasquinel i Hromi Dabar prvi puta sreli,
i tamo ćemo sagraditi našu trgovinu.
Na zapadu je Kanjon Lisica.
Proveo sam zimu tamo jedne godine ispod nanosa od 5 metara snijega.
3 tjedna bez da sam vidio nebo.
Moja brvnara je još tamo, ako ju netko nije nacijepao za loženje.
Neću vas više dosađivati sa sjećanjima.
Dosađivati?
Nama se to čini kao bajka.
Potpuno sam sigurna da je to dvorac.
Levi. Ova zemlja. Mi smo doma.
I ja to osjećam.
Nikad nismo odlučili o imenima.
Oh,ja jesam.
Ti kažeš da mora biti curica, ja mislim da možemo imati samo jednu.
Tako mora bit,i Elly.
Ne.
Da.
Sjećaš se kako si rekao da pupam kao ruža?
Osjećam se tako noćas.
Osjećaš li još uvijek tako za mene?
Nakon... Nakon toga što se dogodilo?
Oh,
volim te, Elly.
I ja tebe.
Znaš, nakon toga što su mi moja braća rekla,
nikad nisam vidio kako muškarac i žena mogu biti prijatelji.
Ali, Elly,
ti si najbolji prijatelj kojega sam ikad imao,
i jedina žena koju sam zaista želio.
Što je sa Rebeccom Stoltzfus?
Oh, zaboravio sam.
Rekao bih da i nju volim.
Što?
Zbog onoga što mi je učinila.
Da nije toga bilo ne bismo imali jedno drugo
i ne bismo znali koliko je lijepo ovdje vani.
Jutro, Elly.
Jutro.
Dragi oče,
hvala ti za...
Dragi Bože,
hvala ti za ovaj život
i ovo mjesto.
Što je to?
Zmijski ugriz!
Elly?
Gledaj. Vrat.
Elly? Elly!
Elly!
To je Božja milost, sinko.
Vidio sam ih kako umiro sporo. Vjeruj mi bolje je ovako.
I aye.
Oh, Elly!
Elly!
Oh, Elly.
Elly.
Levi.
Levi?
Glinena Košara kaže da je večera spremna.
Cijenit ćeš što indijanac zna napraviti sa bizonovim jezikom.
To mjesto gdje si boravio, Kanjon Lisica,
gdje je?
Netko bi trebao poći do njega.
Trebao sam biti sam tada.
Skoro isto kao što on to treba sada.
Ti si vidio zime prije. Znao si kako preživjeti.
Pa, ako brvnara još stoji, bit će...
Ako?
Dobro, ako ti nećeš ići, ja ću.
Ne.
Možda će te jednom trebati, ali ne sad.
Glinena Košaro,
to je kao kad su Pawneeji i rječni gusari
oteli Pasquinelu sve što je imao.
Vratio se u St. Louis bez ičega.
Ali možda mu je to dalo više nego što bi inače ikada imao.
Isto je sa Levi Zendtom.
Sa Elly, činilo se kao da ima sve što bi ikada mogao poželjeti.
Sada je došao na mjesto gdje...
Gdje nema ništa.
Dobro,
možda je to mjesto u životu svakoga čovjeka
kad konačno spozna vrijednosti svih stvari.
PRIJEVOD I OBRADA: DAVID Š. - OSIJEK