Hej, mama... Slušaj ovu čestitku koju je tata kupio za djeda Jaya.
"Čuvaj kuk viška. Jednog će ti dana trebati." -Jer je star!
Nećete mu to dati. -Čak ni ako prije toga popije ovaj drugi dar? -Ne. Dame...
Sjećate li se kad, prije točno godine dana, niste imale dar za djeda
i to ga je malčice ubilo, pa sam vam predložila da počnete intervjuirati
sve članove obitelji za video počast?
Provjeri i sprži. Totalno smo uspjele. Skoro. -Samo moramo završiti montažu.
A što se ti javljaš? Ti još nisi ni započela sa svojim darom.
Zato jer sam ga promijenila. Jučer sam dobila bolju ideju.
Mislim da sam ja dobio bolju ideju. -OK. Moj tata ima sliku
na kojoj smo ja i Mitchell kao klinci, gdje stojimo u našem starom dvorištu.
Obnovit ćemo tu sliku. -Isto sam napravio prošle godine za Božić, svojim roditeljima,
i bio je to pravi hit.
Smiješno. -Sjećaš se? -Itekako. Itekako.
Sjećam se. Hajde, cure, gasite TV.
Djedu vam je rođendan. Moramo ovo početi shvaćati ozbiljno.
Molim za dozvolu za ukrcavanje.
www.prijevodi-online.org
Preveo: Arbok arbok0309@gmail.com
SEZONA 2 EPIZODA 24
Moje najbolje rođendansko sjećanje: tinejđer sam i, zbog nekog razloga,
vučem neki čamac na jezero. I satima, samo ležim, pecajući,
sam sa svojim mislima. Fantastično.
To je sve što želim ove godine. -Znači to će zaista biti tvoj dan?
Ideš na pecanje? -Uz stanku za gurmanski ručak.
Klub kobasice mjeseca stvarno je bio dobar u svibnju. Ali, dušo, bez uvrede,
skoro su me izgubili prošlog mjeseca s onom ljutom kobasicom. -Zašto "bez uvrede"?
To je kobasica. Nije na našoj zastavi.
Lily, što radiš ovdje? -Iznenađenje!
Baš smo krenuli po Jayevu tortu, pa smo pomislili navratiti.
Lily me izluđivala cijelo jutro. Morao sam je se riješiti.
Nije se dala obući. -Jesi li je probao podmititi?
O, ne. Naravno da jesam! Ne mogu se vratiti tamo, Mitchelle.
Zašto smo se odlučili imati dijete?! -Ne znam.
Ne znam! -Ma daj!
Tako te jako voli. Jutros je gledala tvoju sliku
i kunem se da je pokušavala izgovoriti tvoje ime. -Stvarno?
Tako bih htjela provoditi više vremena s njom,
ali moram u dućan kupiti Jayu poklon za rođendan.
Oprosti, dušo. Gloria je zauzeta. Ne, nemoj plakati.
Trebali bi krenuti. -Možda je mogu povesti sa sob...
OK. Torba joj je spakirana. Zabavite se. Bok, duÅ¡o.
Hej, Cam. -Hej, Manny. -Mama, je li Jay joÅ¡ tu?
Ne, upravo je otišao. -Ti vrapca. -Zašto? Što se događa, pajdo?
Idem k jednom frendu doma gdje ću možda morati koristiti ovu stvar.
Samo sam je jednom koristio i to kako bih izvadio kolač iz pećnice.
OK, kao prvo, moramo je malo smekšati.
Dakle, kako se zove? -Kako si znao? -Pretvaraš se da si netko tko nisi.
Dečki to rade za cure... ili za jako zgodne dečke. -Zove se Tara. Jako lijepo chatamo online.
Stvarno je pametna i smiješna, ali igra softball za jednu ekipu.
Nitko nije savršen. Hej, znaš što?
Zašto ne bi otišli van i malo se dodavali? -OK.
I znaš što? Nemoj se previše brinuti.
Sviđat ćeš joj se, iako šport nije tvoja fora. -Nije moja fora?
Imam teniski reket na katu kojeg koristim samo za raspirivanje pjenušave kupke.
Kako se ovo stavi na ruku? -Ispričavam se, gđice. -Oprostite.
Javio si se na "gđice"! -Jako smiješno.
Glen Whipple, moj suparnik s faksa... Kapetan navijača.
Pobjednik svake bitke u robotskom plesu. Zbog svake sekunde koju sam proveo s njim
imao sam sve gore mišljenje o sebi. Jedina stvar u kojoj sam se mogao natjecati s njim
bila je magija izbliza.
Super je sresti te. -Također.
I vjerujem da je ovo tvoje. -Što? Kad?
Ideš u dućan sa čestitkama?
Bio sam tamo ranije. Kupio sam jednu glazbenu čestitku.
Malo su skuplje, ali mogu si to priuštiti. -Super je sresti te. -Aha.
Onako usput, nemoj otići s ovim novčićem iza... Hajde, Phile!
Sretno ti bilo, Dunphy. Idem si kupiti nove tenisice.
Brzo ih potrošim, pošto se bavim brzim hodanjem.
Vidimo se kasnije.
Phil? -Što vas dvije radite tu?
Idemo u kupovinu za večeras. -Šetat ću s vama.
Kamo si krenuo? -U dućan sa čestitkama. -Kakvo prekrasno dijete!
Vi i vaša supruga ste zasigurno jako sretni.
Nisam o tome nešto puno mislio... Sve dok i drugi ljudi nisu počeli raditi istu grešku.
To me podsjetilo na posao na faksu, parkiranje auta. Jednom sam morao parkirati Aston Martina.
Nikad neću zaboraviti poglede koje sam dobivao vozeći tu zvjerčicu po ulici.
Ovu neću udubiti. Hej, što kažeš na to
da skočimo do dućana s cipelama? -OK, idemo.
Ne mogu vjerovati koje smo poglede dobivali vozeći se ovamo. -A ipak si cijelo vrijeme nosio šešir.
Ne misliš li da bismo trebali parkirati negdje u sljedećoj ulici? Ovdje nam treba dozvola.
Ne, nekad smo živjeli ovdje. U redu je. -Ipak, ja...
Mislim da nema nikoga doma. Evo. Pridrži mi ovo.
Što? Čekaj, što to radiš? -Dvorište. Poslikat ćemo se jako brzo
i uhvatit ćemo maglu. -Ne, ajmo samo... pričekajmo da se vrate doma.
OK, ovo je narušavanje privatnog posjeda! -Ne, nije. Nekad smo živjeli tu.
Mislim da to ne radi ono što ti misliš. -Naravno da ćeš se uplašiti,
jer ovo je ponavljanje onog skakanja u bazen.
Ne kužim što je u tome bilo zabavno. Zbog toga je ulazak u bakin bazen postao manje poseban.
Zašto ti ne pokušaš biti malo manje poseban?
Je li daleko?
Halo? -Bok, ovdje Sandra iz salona za pse.
Pokušavam dobiti Gloriu. Stella je spremna. -Valjda imam njen telefon.
Ona je valjda opet zgrabila mojega. Slušajte, ovdje njen muž.
Vjerojatno imate negdje tamo moj broj. Nazovite taj broj. -OK, hvala.
Da, opet ja. Stižem začas.
Da, stvarno ste je bez veze okrivili. Malo ste bezobrazni. Znate li to?
Znate li tko je u moje vrijeme radio vaš posao? Vrtno crijevo.
OK, malo u lijevo, malo u lijevo. Da, OK. Točno tu. Tako je. Savršeno. OK.
A ja sad moram trčati. Tako, OK. -Brzo.
Idemo. Čudno je biti opet tu, zar ne? -Znam. Sve izgleda potpuno isto.
Pa, znaš, osim ograde. -Da, u čemu je štos? Koga to pokušavaju držati vani? -Znam. Bože! Bože!
Moj Bože! -Ne, u redu je. Možda je prijateljski nastrojen. Čini mi se dobar. Bok.
Ne! Bože! On je... Brzo, brzo. -Nije dobar!
Brzo! Brzo, brzo, brzo! Ajde, Bože!
Što ćemo sad? -Probaj mu reći da smo nekad tu živjeli.
Nikad neće doći doma. Moramo nekoga nazvati.
Uzmi svoj telefon. Moj je tamo dolje, oboljeva od bjesnoće. -Ne, svojeg sam ostavio u tvom autu.
Molim? -Nisam htio upropastiti crte na hlačama. -Bože.
Vidi! Netko dolazi. -Ne! OK, ovo se dogodi kad parkiraš bez dozvole.
Stanite! To je naše! Tu gore smo! Stanite!
Ignorirao me. -Nije se zaustavio zbog mornara na drvetu koji viče?
Daj mi svoju cipelu. -Misliš da će se taj vuk tamo dolje uplašiti jedne cipele?
Ne. Ne, ne mislim to. -Što to radiš s tatinim vinom?
Raskomotit ću se. Mogli bi biti ovdje jako dugo.
Gdje si to naučila? -Gdje si ti tako na brzinu nabavio mornarsko odijelo?
Pošteno. Fuj! To je Merlot.
Halo. Manny! Hej, kako je prošlo s Tarom? -Još uvijek traje.
Dio s hvatanjem je prošao dobro... većinoma. Zaletio sam se i zaronio u prašinu.
Jesi li barem ulovio lopticu? -Pokušavao sam baciti lopticu!
U njezinoj sam kupaonici, tražim flastere.
Pokušavam se ohrabriti i reći joj što osjećam za nju. -Samo budi iskren.
Ona me plaši. Svaki put kad otvorim usta, velim nešto glupo.
Rekao sam joj da joj je soba "fantazična." To nije niti riječ!
Jesi li dobro tamo unutra, Manny? -Da! Samo si vodoperem ruke!
Pomogni mi! Reci mi što da kažem. -OK, što kažeš na ovo...
Ti si najljepša, najpametnija, najsmješnija cura u šestom razredu.
Znam da ti je samo 11 godina, ali ne mogu prestati misliti na tebe.
Obožavao sam chatati s tobom. Mislim da bismo trebali postati dečko i cura.
Ne, nije to ono što mislite. Razgovaram s malim dječakom.
Halo. Nije sa mnom, Cam. Imam njezin telefon.
Zašto plačeš? Kako si uspio da te izbace iz pekare?
To bi bilo dovoljno. -Oprosti što te molim da sam pokupiš vlastitu rođendansku,
ali ne mogu dobiti nikoga drugoga. -Ne mogu. Krenuo sam na jezero...
Napokon. Kupi nešto u supermarketu.
Neću ti kupiti tortu u supermarketu. Gloria me zamolila da ovo sredim.
Vikat će na mene, Jay. Zna biti jako zlobna na španjolskome!
OK, dobro. Riješimo ovo, princezo. -OK. Pusa. Bok.
Što vi, društvo, radite? -Samo montiramo našu rođendansku počast djedu.
Znaš, neki intervjui koje sam napravila nisu ispali baš dobro.
U redu je. Iskoristit ćemo najbolje od svega što imamo.
OK, Haley, pričaj o djedu. -Fuj, ne mogu pričati o djedu ovako odjevena.
Volim svog... tog glupog susjedovog psa!
Jay! Jay! Jay!
... tri, četiri, pet. -Ujače Mitch, što misliš... -Jedan, dva...
Što to radiš? -Ništa. Ovo niste vidjeli i ništa nećemo reći Camu.
Kapirate? -Trajat će samo minutu.
Nemamo mi minutu vremena. -Tko je Clive Bixby?
Mamin prijatelj. Ne sad!
Hej, ujače Cam, možeš li pričati o... -Jayu. Znam. Nemam vremena.
Moram spasiti rođendansku zabavu jedne male djevojčice. Brišite... Ajde!
Ne sad, dušo. Otac ti je iza kuće. Zašto njega ne pozovete?
Phil! Tata! Djeca te trebaju!
Djed je stvarno cool. Jednom mi je dao malo piva.
Tako ti... -Bezalkoholnog piva!
Mogla bih se zakleti da imamo više! -Dajte mi da upotrijebim svoju magiju.
Bit je u kreativnoj montaži. Samo mi dajte dva sata i još jedan sat.
Neka mi netko donese čokoladno mlijeko s puno soli.
Sjećaš li se kad si se ispisao iz izviđača, a tata se naljutio, pa si pobjegao tu gore?
Tako je. A ti si mi nosila večeru ovamo gore... I moje stripove. -Aha.
Mislim da bi mama i tata bili puno više uplašeni
da nisi trčao u kuću na WC. -Ne mogu to raditi vani.
Super, sad razmišljam o tome. -Mitchell...
Ironično je to. Uvijek smo htjeli psa u ovom dvorištu,
a nikad ga nismo mogli dobiti. -Manny ga je dobio.
Manny sve dobije. -Aha.
Hej, misliš li da će Manny dobiti treće... -Što treće?
Znaš. -Valjda.
Naravno. To mi se čini poštenim, zar ne? -Misliš? Claire, misliš? Jer meni se čini kao...
OK? Znaš što? Mislim da nam je dosta ovoga. -OK, čekaj malo.
Misliš li da, ako natjeramo psa na ganja ovu lutku,
možemo požuriti dolje i jako brzo zgrabiti telefon? -Mogli bi to! -Da.
Samo je moramo baciti jako, jako daleko.
Dobro. Dakle... Tamo.
Gloria, još bih uvijek volio svratiti do onog dućana s cipelama.
Ako ti se žuri, odi sam. -Ne. Čekat ću. Whipple!
Whipple! -OK!
Što misliš? -Savršena je. Da vidimo i drugu stranu.
Whipple! -Nazdravlje. -Hvala.
Malo je pretijesna, zar ne? Što misliš o pozadini? -Mislim da je super.
Zašto je ne zadržiš točno tu na sekundu. Budimo sigurni. -Da, ali malo je prozirna.
Možda, ako stavim ovo ispod, onda se neće puno vidjeti.
Ne, ne. Ovako dobro izgleda. -Idem isprobati nešto bolje. -Ne, čekaj!
Čekaj!
Nemoj puno razmišljati. Kupi je. -Jako smiješno. Zapravo sam tu s nekim.
I napokon si uspio da nešto nestane. -Bila je tu prije sekunde.
Naravno, baš kao i cura na završnoj plesnoj večeri juniorskog kongresa u akrobacijama.
Bio je gusti promet. -Naravno.
Mislim da sam našla nešto što će jako usrećiti mog muža.
Što misliš? -Jako usrećiti, Gloria.
Jako usrećiti.
OK, ali nemoj daleko odlutati, jer ću možda trebati pomoć sa zatvaračem, OK?
Zvuči dobro... sa zatvaračem. -Phile!
Mislim... To ti je žena? -Izgleda da jest.
Drago mi je što smo se sreli, Glen.
Znaš, moram ti to reći, malo sam iznenađen. -Iznenađen...
Ili mistificiran? Dovraga. Pao ti je u majicu.
Možeš ga... zadržati. Vidimo se. -Ne, ne. Uvijek sam pretpostavljao
da ćeš oženiti Claire Pritchett. -Sjećaš se Claire?
Šališ se? Bila je prekrasna. Bože, u ono sam vrijeme bio tako ljubomoran na vas.
Bio si ljubomoran na mene? -Čovječe!
Claire Pritchett, s plavom kosom i onim smeđim očima, prekrasnim osmijehom.
Mogu i sad zamisliti njen osmijeh. -Ja ne mogu.
Pitam se tko ju je sredio. Srećković, taj kujin sin. -Aha.
Phil, trebam te! -Što je sad?!
Oprosti. Dolazim za sekundu.
Ne! Kako?!
Gdje vam je, dovraga, bila pamet? Ja ću odgovoriti umjesto vas. Nemate je.
Misliš da je to smiješno, Popeye? -Ne. -Popeye.
Trebao bih biti na pecanju, ali ja vučem svoju guzicu preko cijelog grada
pokušavajući spasiti vas dvoje od psića. -Bar smo na nekoliko minuta imali psa.
Evo ga, opet. Trebali bi pokazati malo zahvalnosti, znate.
Ove hlače su nove. Penjući se preko one ograde, mogao sam ih uništiti.
Baš zrelo. -Oprosti. Žao nam je. -Oprosti.
Meni je žao što si rekla "rektum."
Oprosti, tata. Jako nam je drago što si došao po nas. -Hvala.
Bilo je to jako pametno, kako si omeo psa.
12 puta godišnje, ja dobijem kobasice. To je to. Kojeg ću vraga raditi do lipnja?
Da je vidimo. Prekrasna je.
Samo nam još trebaju svjećice. -Sigurno ih imam u jednoj od ladica.
OK. Ogrlica od žitnih pahuljica...
Beba Isus... ključevi... tražila sam te ključeve.
Beba Isus... zračni pištolj...
Još jedna beba Isus... još jedna beba...
Isuse, Stella! Nemoj to raditi! -Gloria?
Ne, Jay! Nemoj ulaziti ovamo! Ne smiješ vidjeti tortu!
To donosi nesreću! -Već sam vidio tortu.
Kupio sam je kad sam bio zauzet ne pecanjem. -Ne. Idi u krčmu. Idi!
Nikad nisi sa mnom tako razgovarala, prije nego smo nabavili tog prokletog psa.
Hej, Manny. Skoro sam te nazvao. Kako je prošlo s Tarom?
OK, valjda. Upotrijebio sam svaku rečenicu koju si mi dao i totalno je popušila.
Zašto onda samo OK? -Sad želi ići na spojak...
U baseball kavez za udaranja. -Nisi baš dobar s palicom?
Jesam, sve dok je koristim za valjanje tijesta. -Kladim se da ti treba samo malo vježbanja.
Znaš, kad sam bio tvojih godina, palicom nisam mogao udariti balon.
Onda me otac odveo na teren i nekoliko sati kasnije,
udarao sam tu lopticu k'o lud. Jedan je to od najboljih dana koje smo ikad skupa proveli.
Stvarno? -Da.
Kladim se da ti samo treba nešto vremena u kavezu. Što radiš ovaj vikend?
Bilo bi to zabavno, ha? -To je sjajna ideja! Pitat ću Jaya. On obožava ovakve stvari.
Bit će to super za vas. -Da.
I hvala ti za pomoć danas, Cam. -Nemaš brige.
Mislim da se djed baš i ne zabavlja. Stalno odlazi po piće.
Ne baš stalno. Jednom je otišao provjeriti rezultat ženske košarke.
Sparksice vode 8 razlike, ako koga zanima.
OK, tata, svi ti dugujemo ispriku. Toliko smo se brinuli da ti pružimo najbolju večer,
da smo ti upropastili dan i jako mi je žao što ti nismo dali da ideš na pecanje.
Oprosti, tata. -Oprosti, Jay. -Oprosti. -Oprosti, djede. -Oprosti.
Znate što? Ponašam se kao seronja. Koliko mi je godina, 12?
Nisam išao na pecanje, pa što? Neću se valjda duriti zbog toga?
Još uvijek imam svoju obitelj, a vi ste svi bili tako uzbuđeni. Sve vas volim.
Idemo onda po tortu i poklone. -To!
Torta i pokloni! Ajmo, svi! -Dušo? -Da?
Jesam li ti rekao koliko sam sretan što te imam? Gloria, ispričaj me.
Jer jesam. -OK.
Sret... -Bez pjevanja. Koji se vrag dogodio torti?
Ništa. Prekrasna je. OK, otvorimo poklone.
To! Pokloni! -Pokloni! -Tko je prvi? -Mojeg prvog! Mojeg prvog!
I kao što znaš, Claire i ja, nismo baš završili našeg, ali dostavit ćemo ti ga. -Dobro.
A naš je poklon punija verzija ovoga i čestitke. -Prekrasno.
A, naravno, torta je moja. -Fantastično.
A ovdje imamo telefon... u obliku usta.
Nema na čemu! Jako seksi! -Samo malo. Nemoj mi reći. Daj da prokužim.
Nekoliko sam puta spomenuo da razmišljam o tečaju saksofona, a ti mi poklanjaš ovo.
Znam! Je li ovo seksi telefon?! -Sretan rođendan!
U redu, što još imamo? -Ništa.
Možda ovo i nije savršeni uzor u ime odraslih u obitelji,
ali nemoj zaboraviti da djeca imaju svoj veliki poklon. -Za kojeg nam je trebala godina dana.
U DVD playeru je. Moraš to doći pogledati. -OK. -Tako sam uzbuđena! Idemo, Jay!
I ponesi svoj seksi telefon. -Nemoj ga zaboraviti. -Svi smo u ovome sudjelovali,
tako da je, na neki način, ovo od svih nas. -Aha. -Ugasite svjetla!
Tata! -Jay! -Jay!
Djede... -Mi... -Te... -Volimo!
Kapiraš? KRAJ
Dakle, tko želi ponovo gledati?
To je to? To je sve što si upotrijebio? Mene čak niti nema!
Totalna pušiona. -Znate što? Super zabava.
Hvala svima što ste došli. I nadam se da mi opraštate. Idem gore,
lijepo ću se namjestiti i čitati Ludluma i završiti dan.
Halo. Manny?
Gdje si? Što radiš tamo vani?
Koji vrag? -Dovukao sam ga popodne ovamo.
Znam da to nije jezero, ali možda bi mogli otvoriti nekoliko pića
i družiti se na vodi? -E, sad, stari Jay bi rekao,
"Htio sam biti na jezeru sa štapom za pecanje i sunčevim zrakama,
a ne noću se ljuljati u bazenu." Nedostaje mi stari Jay.
Ovo je život, ha? -Nije ni toliko loše.
Hoću u čamac! -Kapetane? -U redu.
I ja! -Hoću unutra! Hajde, uđimo unutra.
Dakle, kako je prošao tvoj dan s Claire? -Znaš, zapravo je bilo... bilo je super.
Ja ne... Ja uvijek ne razmišljam o tome,
ali stvarno sam sretan što sam odrastao s njom. Znaš, ne mogu zamisliti
kako se sam nosim s ludim roditeljima. -Da.
Cam? Želim još jednu bebu.
Što kažeš na dečka ovog puta? -U redu, polako...
Polako! Polako! -Ne, ne, ne! Ljuljate čamac! -Imam Claire! Imam Claire!
U redu, mornari! Ako biste svi samo...
OK, svi gore i, Luke, hoću da odmah uđeš u vruću kupku.
Još se uvijek tresem. -Zato se u čamcu ne stoji.
Bio sam kralj svijeta. -E, pa, sad si kreten noći.
Dušo... jesam li ti rekao koliko sam sretan? -Misliš još od večere? -Ne mogu si pomoći,
tvoje prekrasne oči, tvoja svilena kosa. Obećaj mi da se nikad nećeš...
Promijeniti. -Moram priznati, to je nekako seksi.
Možda ću ipak otići promijeniti... odjeću.
Još uvijek znam znanje. Prekini!
By Arbok