Prije u DOMOVINA
Aayan, vaši su rođaci poginuli u svatovima pri američkom napadu.
Šef CIA-e koji je napad naredio je sada mrtav.
Smatrate li to pravednim?
Ovaj nered u Islamabadu, neće tek tako nestati.
Trebamo novog Šefa tamo, a to bih voljela biti ja.
Trebam te ovdje, trajno.
Možda te iznenadi, kako, pa, tata nije angažiran kao što je tvrdio.
A, dadilja? - Super je, kad je tu. Zaista trebamo porazgovarati.
Zaista me se ne sjećaš, zar ne? Ja sam menadžer.
Nešto je smiješno? - Ma nema veze, naviknula sam se na to.
Jesi li dobro? - To sam mislio, sve dok nisam otkrio kako ubijam Boga
u nekom idiotu, bezrazložno.
Sjećaš se onog agenta, koji je dobio otkaz u Islamabadu, oko tvog dolaska?
Jordan je Harris. - Ne, nije me on izbacio, nego Lockhart.
Doletio sam čak ovamo iz Islamabada
izvijestiti o curenju podataka. Sljedeća stvar koju znam, ja sam bivši.
/Nema više intervjua./
Sandy je imao tajni izvor koji mu je pružao informacije o kretanju terorista.
A zauzvrat odavao je vrhunske tajne.
Daj, molim te. - Bog zna kome.
Znali ste što se tamo događa što te čini suučesnikom.
U čemu? - To se zove izdaja. - Što želiš od mene?
Želim Islamabad. Imali smo proboj tamo.
Trebaš mi kako bi tamo poslao neke ljude koji bi pazili da se to više ne ponovi.
Sve što ti je potrebno. - Šalju me natrag. Nemam izbora.
Ne vjerujem ti.
Jako mi je žao.
Sync and corrections by n17t01 www.addic7ed.com
Alisa u jebenoj zemlji čudesa.
Gdje si? - Na sigurnoj udaljenosti.
... podveži arteriju.
Ja znam put.
Prvo, SAD naći
Umrijet ćeš tamo!
Ne možeš držati zmije u svom dvorištu
i očekivati kako će ugristi samo tvoje susjede.
Ima stvari koje su Pakistanci učinili, ma koliko kompliciran naš odnos bio.
Jako mi je žao.
Sad se moramo oprostiti.
Samo još nekoliko sekundi.
"Shalwar Kameez" Domovina - sezona IV ep. III.
Islamabad PAKISTAN
Moram se zaustaviti. Idi lijevo na Faisali.
To nije put ka veleposlanstvu.
Zatim na drugo raskrižje, s 10. ulicom.
Uradi tako, molim te. Ovo nije zamolba.
Stani ovdje.
Neka mi netko objasni što je, dovraga, Sandy Bachman radio ovdje bez zaštite.
Zar vam to nije bio posao? - Naš posao, za što to?
Voziti ga, zaštititi, znati gdje je, jebem li ga.
Nije nam dozvoljavao voziti ga igdje, osim po službenom poslu. - Zašto ne?
Gosp. Bachman nije bio čovjek s kojim je lako surađivati. Ostanimo na tome.
Otključaj ga, molim te.
Imala sam dug let. Ne tjerajte me da se raspravljamo.
U redu, ostani u vozilu. Neću dalje od tog ugla.
Quinn, kreni!
Proklet bio, miči se od mene! - Sandy!
Idemo!
Stožer CIA Langley, VIRGINIA
Drago mi je što te opet vidim, Peter.
Vjerujem kako je prošlo, gotovo, godinu dana.
I tad si želio napustiti Agenciju.
Tad je bilo drugačije. - Kako to?
Tad sam ubio dijete.
A sada?
Sada samo želim van. Završio sam.
Sigurna sam kako vam je jasno, to baš i nije tako jednostavno.
Moramo se osvjedočiti kako niste opasni po sebe.
Ili za ostale.
Između svega ostalog.
Pri tom mislite na događaj u zalogajnici.
Čovjeku ste slomili jagodičnu kost.
Ovdje piše, 63 šava.
12 jebenih godina sam se kontrolirao.
Samo jednom sam izgubio kontrolu.
Jednom.
Jednom je sve što je i potrebno.
To se neće ponoviti.
Zadnji put kad ste bili ovdje, govorili ste o noćnim morama.
Vaše prvo ubojstvo neprestano ste sanjali, kako mu glava nestaje u blatnoj lokvi.
Gledajte, pukao sam. Što se tu ima još dodati?
Očito, moramo razgovarati o nedavnim događajima u Islamabadu.
Očito.
Kako je s onom dvojicom koje ste ubili tamo?
Što u vezi njih?
Razmišljate li o njima? - Ne.
Mislim na Sandyja i Carrie i moj izbor.
Carrie Mathison? - Da.
Ona se često pojavljuje od našeg zadnjeg razgovora. - Ne bih znao.
Po vama, jedan od razloga za izlazak iz Dar Adal grupe je i ona.
Možda je bila.
Nije odobravala ciljana ubojstva? - Ne, to je bi moj problem, ne njen.
Agenciju brine što bi možda poželjeli objelodaniti sve jednom.
Pa, recite im da ne brinu... Znam na što sam pristao.
A što je s Carrie?
Što je s njom?
Upravo si rekao, kako si mogao birati u tom autu.
Izabrao si nju.
Je li to pitanje?
Jeste li vas dvoje u romantičnoj vezi? - Molim? - Odgovorite.
Molim vas.
Ne vidim kakve to ima veze s ičim. - Dopustite meni da to prosudim.
Znaš što?
Jebeš ovo.
VELEPOSLANSTVO SAD
Hvala vam, gospođo. Ugodan dan.
Bog! - Bog.
Gdje su svi? - Kako to misliš?
Imamo sastanak sveg osoblja zakazan za 9:30.
Prvi put čujem za to.
Neće trebati dugo da se svi okupe jer,
na snazi je Zaključavanje. - Zaključavanje?
Da, nitko ni u niti van iz veleposlanstva.
Gdje je Redmond? - Unutra s veleposlanikom.
Ah, dobro jutro. - Veleposlanice...
Kako je bio let? - Drmusav.
Moram priznati, najmanje sam tebe očekivao vidjeti ovdje.
Pretpostavljam da si dobio moj telegram. - Jesam.
Što bi s mojim sastankom u 09:30? - Kako nemamo nekih novosti, mislio sam
te iskoristiti samo za sebe.
Pa, a da se ipak držimo mog plana?
Očekujem sve dolje za 15 minuta.
Reci Dennisu da vrijedi dogovor za večeras.
Hoću.
Mislim da se osjeća malo zaslijepljen. - Da?
Mislim da smo svi iznenađeni spoznajom da si dobila Sandyjev posao.
Nitko više ne žali zbog njegove smrti, i za napad na Dande Darpa Khel, od mene.
Žalili ili ne, odnosi SAD-Pakistan su na najnižoj točki od napada na Abbottabad.
A to u vrijeme kad si to i ne možemo priuštiti.
Pa, kako nam, ako smijem upitati, opće zatvaranje ambasade pomaže u ovoj
situaciji?
Sigurnost mojih ljudi ovdje je na prvom mjestu.
Trebam moje ljude natrag na ulici. - Ne može.
Mislila sam... nadala se...
kako bi smo ti i ja mogli ovo zajedno razriješiti.
Dvije osjećajne žene prekinuti sva sranja?
Pa, tako nešto. - Voljela bih da je to tako jednostavno.
Dobro jutro.
Hvala vam svima što ste došli ovako brzo.
U redu, odmah na stvar.
Tko mi može reći nešto o Jordan Harrisu?
Što je, nemate stav? Ma dajte ljudi, zajedno ste 18 mjeseci.
Što te zanima?
Dijelite li njegovu sumnju u Sandya Bachmana?
Kakvu sumnju?
Ovako, izmjenjivanje podataka, za visoko rangirane mete odavao je tajne nekome
iz pakistanske obavještajne. - Harris je seronja.
Da, no je li u pravu? - Sandyjevi podatci su bili uvijek dobri.
Možda su bili i predobri.
Dakle, kako bi drugačije dobivao točne lokacije boravka tih nevaljalaca
o kojima nemamo traga već godinama?
Čujte, razumijem.
Nitko ne želi priznati mogućnost, kako je špijunirao nama pred nosom...
Mlada damo, porazgovarajmo. - Sjedni, John.
Htjela sam reći...
Ona sam koju treba kriviti.
Više od ikoga sam željela vjerovati u Sandyja.
No okrivljavanje je u ovom trenutku bespredmetno.
S obzirom na ono što mi je rekao Harris, moramo rekonstruirati događaje
koji su doveli do Sandyeve smrti. Što je radio izvan ambasade taj dan?
S kim se išao susresti?
I gdje su tajni prolazi za ulaz i izlaz?
Da? - To neće biti lako ako smo pod ključem.
Kako se zoveš? - Hensleigh. Alan Hensleigh.
Da, upravo to sređujem, Alan.
Ukidanje zaključavanja možete očekivati do sutra.
I donesi mi dnevnik prometnog u posljednjih pet dana, molim te.
Ok, John. Ti i ja ćemo sad porazgovarati.
Dobio si direktivu pomoći mi, kako god znaš, na zahtjeve koje budem imala.
Što ti ne dozvoljava stvaranje nereda i da sereš po mojoj ispostavi.
Mojoj ispostavi.
Ili ćeš se povinovati, ili te šaljem pod pratnjom marinaca odmah avionom kući.
Kako si ovo smuvala?
Što sam smuvala? - Prije četiri dana, jave mi da sam šef.
A onda jučer, Lockhart naglo poništi svoju odluku.
Što je? Ovo je posve nevino pitanje.
Doista te zanima kako sam to uradila?
Fino sam ga zamolila.
I, čuješ, John?
Daj se ostavi toga. Čak dovde zaudara rakijetina.
Onda, koga izbjegavaš?
Neki tip s posla.
Tvoj šef? - Bivši.
Misli kako je to još uvijek.
Napustio sam posao.
Dobro.
Nešto se dogodilo?
Puno toga se dogodilo.
Činiš se zabrinuti.
Oni ne... vole, oni koji napuštaju.
Moglo bi biti problem. Ako ti zatreba preporuka.
Pa, bit ću sretan ne ubiju li me.
Šala.
Pa, onda... ovaj, što ćeš napraviti?
Kako to misliš? - Pa mislim...
za dalje.
Nešto drugo.
Imaš li neka specijalna znanja?
Specijalna? Ne znam.
Neki zanat?
Ne baš.
Imate li diplomu?
Misliš, kao, fakulteta, srednje? - Pa, većinom se na to veže.
Ne - Stvarno?
Šokirana sam. - Zašto? - Ne znam, djeluješ...
sofisticiran.
Unatoč 2 litre rakije u sebi, naravno.
Neće ići, jel'?
PROTOKOL U SLUČAJU NUŽDE
SLETIO
Moram u "The Sadirah Hotel". - Pod zabranom smo, gospođo.
Odlasci u savezničke ambasade su dozvoljene, stoji u protokolu.
Odbacite me do hotela Sadirah i onda u švedsko veleposlanstvo.
ISI.
Sjede tamo na smjene i čekaju nas.
Ne možemo ih nikako izbjeći.
Zaboravite veleposlanstvo. Odbacite me u hotel i tamo me sačekajte. - Možemo li,
znati kamo idete? - Bit ću na desetak minuta od vas.
Ako vas zatrebam, pozvat ću vas.
Najduže sat vremena.
Fara... - Bog, Carrie.
Kako si doputovala? - Lijepo, u taksiju je bilo malo napeto.
Poradila si na naglasku. Dobro. - Dobro?
Besprijekoran je. - Pozdrav, Max.
Večer, guverner. "Pip, pip. Živjela."
Gdje su Parvez i Qadir?
Pripremaju kombi. Da ih dovedem? - Ne, neka završe.
Znamo li gdje je mali? - Da. Vratio su školu.
Izgleda, nastoji vratiti život u normalu, to je prilično impresivno nakon, znaš...
Gdje je sada? - U razredu. - Kad ćemo mu pristupiti? - Sutra ujutro.
Kako ste to zamislili? - Na Medicinskom fakultetu
kod njegovog mentora, tamo bi se trebao osjećati sigurno i poštovano. - Mudro.
Tko je mentor? - Dr. Malik Gorshani. Šef odjela neurologije.
Neurologija... to je za nerve, zar ne?
To je... savršeno.
Zašto? Nervozna si? Pa, naravno.
To je početak operacije. Dobro je. Nervoza je dobra. Drži te fokusiranim.
Srce mi se radi poput parnog stroja. - Koristite tu energiju. Novinar si,
prilika za veliku priču.
Najbolje operacije su ako je 90% istina.
Točno. novačite ga, ali ne za ono što on misli.
Nemojte navaljivati. Cilj je ponovni susret, samo to.
Kako bi mogao odbiti? - Max!
Pa... to je zavođenje, Fara. Nezaobilazno je.
Uspostavi fizički kontakt, ako možeš. Dodir po ramenu. Nježno ruka na njegovu.
Možeš ti to, Fara. Ne brini.
Moram preuzeti. Moj tata.
Halo?
Hoće li biti u redu?
Pazite vani, Max.
Ulice su prepune ISI. A nemaš službenu zaštitu.
Što je s veleposlanstvom? - Totalno u mraku. - Langley?
Znaju, ali vam ne mogu pomoći upadnete li u nevolju.
Onda i nećemo.
U redu, u redu! Ja dolazim.
Poslao sam vas u kurac, a ne zvao na doručak.
Hajde, Peter! Pusti me unutra.
Donio sam krafne.
Samo ti. - Kako god ti kažeš.
Nema me u Langley, pa on dođe k meni. To je to?
Zar ti je neshvatljivo da iskreno brinem za tebe?
Čemu onda gorila? - Jay?
On mi je samo vozač. - Pa, hvala na brizi, ali
dobro sam, hvala na pitanju. - Mmm.
Da, vidim.
Popio sam par piva. Mala pomoć da zaspim. Ništa strašno.
Skupina se brine za svoje. Znaš to, a znaš i zašto.
Ne pripadam ni tebi, ni skupini,
niti i kome više. - Postaneš lovac na skalpove, zauvijek si.
Zar ne kažu tako? - To ti kažeš.
To i ono: "Ti si moj čovjek, Peter."
Uložio sam mnogo vremena i novca u tebe.
Žao mi je što si se razočarao. - I treba ti biti.
Oni idioti u restoranu nisu to zaslužili.
U redu, i što sad? - Jednostavno.
Uvjeri me kako si sposoban kontrolirati svoje pizdarije. - Ili, će biti...
Vjerujem, kako oni to zovu: "prekvalifikacija."
Naravno, obojica znamo koje je pravo objašnjenje svemu ovom.
Koje? - Ovdje nije riječ o PTSD-u.
Riječ je o tvojim osjećajima za Carrie Mathison.
Jebote, šališ se? - Da ona
nije bila u tom vozilu, Sandy Bachman bio danas živ.
Stvarno to misliš? Reci mi da sam u krivu. - Jesi!
Učinio sam sve, imaš to snimljeno, jebote!
Gledao sam! I cijela jebena Agencija.
Nisi pazio na Sandyja kako bi spasio Carrie.
Pustio si neka ga pretuku na smrt u strahu za...
Bravo, Peter.
Znao sam da nisi tako daleko otišao.
Odjebi odavde.
Želim ti lijep život.
Jesi li dobro?
Tko je to bio?
Nitko.
U Langley, ležim
u predvorju hotela "Commodore".
Tko je to bio taj očajni noćni menadžer?
Neki Austrijanac? Edward nešto-nešto? - Amadeus.
Edward Amadeus. Točno. Koji ljigavac.
"Želite li pogled na more, ili rat? "
Saul.
Pozdrav, Carrie. - Što se događa?
Zar nisi vidjela svoj novi sigurnosni tim? Upravo su vani, istovar svoju opremu.
Pa, jedva sam čekala da mi ih proslijediš.
Čuj,vidjet ćemo se poslije.
Ne, molim te. Nisam mislila prekidati. - Ne, nisi uopće.
Baš super što smo se vidjeli. - I meni. - Carrie.
Imaš sreće što ti je ona tu. Rijetko dobra.
Prošetaj sa mnom, hoćeš?
Koji vrag, Saul?
Dakle, ti nije ti drago što me vidiš? - I nije.
Mogu li znati što?
Tek sam stigla. Previše toga mi je na brizi i bez dodatne o sigurnosti
bivšeg ravnatelja. - Tu sam na nekoliko dana.
U redu. Tjedan.
Trebao si prije nazvati.
U pravu si, jesam. Ali kad sam već tu... - Sad kad si ovdje,
ispada kako sam te zvala za pomoć. To nije baš poruka koju želim poslati.
No, sad kad sam tu, trebaš moju pomoć? - Ne
Da.
Što mogu učiniti?
Jedno, ali obećaj da poslije ideš kući. - Obećavam.
Veleposlanik je blokirao veleposlanstvo. Tvoja prijateljica to treba opozvati,
kako bi se moj terenski agent vratio na posao. - Obavljeno.
Pozdrav, Aayan.
Aayan, ovo je Fara Sassani,
Novinar iz Londona sam ti govorio.
Drago mi je. - Drago mi je.
Dr. Gorshani.
Pa, vi ste hrabri mladić. Hvala na sastanku.
Jedino sam tu, jer je dr. Gorshani inzistirao da se sastanem s vama.
U redu. - Ne, nije "u redu."
Svoje sam uradio. Sreli smo se. Sad idem. - Aayan, molim te.
Ja sam došao dug put.
Ne razumijete. Čak i ako ste ta za koga se predstavljate, ne mogu pričati s vama.
Što mislite, pod tim, ako sam ona za koju se predstavljam?
Jesi li u nekakvoj nevolji?
Moram ići. - Aayan, molim te.
Žao mi je. - Sve je u redu.
Ne moramo to učiniti sada, ako ne želiš. Možemo sutra.
Ili sljedeći tjedan... - Samo, molim vas, pustite me na miru.
Molim vas.
ispod sjedala! - Nije ovdje!
U kurac! - Pomoć!
Pustite me! Carrie!
Pomozi mi! Quinn!
Carrie, ne! - Ne mogu ga ostaviti ovdje!
Gotovo je! Nemoćni smo! Sada, dolje!
Nisi mogla doprijeti do njega, jer je uplašen? - Ne uplašen, prestravljen!
Što je, točno, rekao?
Nije što je rekao, dovoljno ga je bilo pogledati. Bilo mi ga je jako žao.
Ovog trena još nam je vrjedniji.
Činjenica, da mu je rečeno da šuti, znači kako ili zna nešto ili je nešto vidio.
Što je s drugom pristupu?
Bilo bi mi drago probati, ali sumnjam u drugačiji rezultat.
Privođenje ne dolazi u obzir? - Sigurno neću dobiti odobrenje,
ispitivati jedinu preživjelu žrtvu operacije masovnog ubojstva.
Što onda?
Pusti me da razmislim o tome.
Najbolji pogled u Islamabadu. Što baš i ne govori puno.
Mislila sam da ćeš nam se pridružiti na večeri.
Bila sam zauzeta. - Da, čula sam.
Ako imaš nešto za reći, reci. - Bila si vani, kršeći moju zapovijed.
Tko vam je to rekao? Redmond?
Ne.
Stvarno.
Kako bi bilo da počnemo iznova, ti i ja?
Interesantno. Saul je baš predložio istu stvar.
I?
Čuj, ja sam za to.
Dopadate mu se, Saulu, doista. Ne dopada mu se puno ljudi.
Pa, nadam se da je tako. Nekoć, skoro smo se vjenčali.
Molim?
Bili smo mladi, bili smo glupi, a bio je tu i Bejrut.
Hvala Bogu da smo došli sebi.
Nikad to nije spominjao.
Baš diskretno od njega.
Samo da znaš, neću to raditi zbog njega.
Što to?
Ukidanje blokade.
Nećeš je ukinuti?
Uradit ću to jer si u pravu.
Ne mogu prigovarati za loše odnose s Pakistanom,
dok oni u isto rade ništa kako bi ih poboljšali.
Hvala. - Nemoj mi još zahvaljivati.
Na prvom mjestu, pojačati mjere osiguranja,
i želim svakodnevno tvoje izvješće.
Osobno kod mene. - Dogovoreno.
Zapalit ćemo jednu zajedno?
Naravno.
Što radiš? - Jesi li dobro?
Imao si tešku noć. Zabrinula sam se.
Što radiš?
Poliram malo ovo. - Vidim to.
Znaš, prašina ubrzo skori, prije no i to uvidim, već mi dugujete cijeli polog.
Može li samo prestati? - Što? Čistiti?
Govoriti.
Nešto sam pogriješila?
Ne, samo mislim kako bi trebala sad otići.
U redu, idem.
Ok.
Pokupit ću svoje stvari.
Mogu li nešto reći prije nego što odem?
Sve to... ima veze s tim tipom iz CIA-e na vijestima, zar ne?
Nisam si mogla pomoći ne čuti. - Ne znaš ništa što si i čula ili ne.
Razumiješ li? - Isuse!
Peter, plašiš me. - I trebaš se bojati.
Ti se ljudi ne zajebavaju.
Ono što sam ti htjela...
reći...
je to kako nitko ne bi trebao proći ono kroz što si ti morao.
Nitko.
Pojavi li se taj tip opet tu, to ću mu reći u lice.
Volio bih to vidjeti.
Stvarno bi.
Bila sam u trgovini, znaš.
Ima, ovaj... pečena piletina
u hladnjaku, jaja i žitarica,
znaš, to ide uz tvoju "tekuću prehranu".
I, ovaj...
tko god bila ta Carrie...
ona je sretna djevojka.
Jutro.
Zaključavanje se podiže. Aleluja.
Što još mogu učiniti za tebe? - Idi kući.
Bila ti je zaručnica?
Neke dvije minute. Prije sto godina.
Zašto nisi ništa rekao?
Pa, zapravo i nismo razgovarali mnogo u zadnje vrijeme, Carrie.
Oprosti. - Ne moraš se ispričavati.
Htjela sam te mnogo puta nazvati, ali o onom što me tišti, jednostavno nisam mogla.
I još uvijek ne mogu.
Strahovlada tajni.
Tiranija je sačuvati ih.
Dakle?
Što radiš danas s novostečenom slobodom?
Ne smijem ti reći.
Mogu pogađati, zar ne?
Naravno. - Imaš dva problema, bar koliko ja vidim.
Jedan, trebaš Sandyjevu mrežu i da je operativna. - Potvrđujem.
Drugo, ne znaš kome možeš vjerovati. Dakle, moraš oformiti drugu ispostavu,
negdje, sa svojim ljudima, neovisno od veleposlanstva.
Već si to uradila?
Opa... To je bilo brzo.
Kad ti je avion, Saul? - Sutra ujutro.
Hvala.
Sretan lov.
Evo ti je kava.
Pomoć! Upomoć! Ženi je pozlilo.
On je liječnik. - Skoro, gdje je ona?
U toaletu.
Ali sam je čula, boli je, zapomaže.
Halo?
Halo? Čuješ li me?
Oprostite, liječnik sam. Mogu ti pomoći.
Ti si, onaj u nevolji, Aayan.
Tko si ti?
Moje ime je Carrie MacPherson. Fara Sassani radi za mene.
Još jedan novinar? - Načelnica sam njenog ureda u Londonu.
Pustite me, molio bih.
Pustite me! Molim! Pusti me!
Pričekaj.
Ne, učinilo mi se kako čujem nekoga.
Slušaj, Aayan.
Dio si važne priče.
Želim biti ta koja će ga reći.
U ime tvoje obitelji, svih ljudi koji su poginuli na Dande DARPA Khel
i ostalih koji bi tek mogli umrijeti od ruke CIA-e. - Ne mogu vam reći.
Ne razumijete. Ne mogu razgovarati. - Koga se bojiš? Tko ti prijeti?
Jer te mogu zaštititi, Aayan. Čak izvući iz Pakistana, ako je to ono što želiš.
U zamjenu za što? - Rekla sam ti...
tvoju priču.
Ne mogu... - Želiš li nastaviti studij u Engleskoj ili SAD-u...
Vaši studije u Engleskoj ili SAD-a?
mogu i to, također.
Kako ti zvuči Royal College of Physicians? - Kraljevski medicinski fakultet?
Ne bi bio problem.
Stavljam ti vizitku u džepu, u redu?
Više nikad me nećeš vidjeti budeš li tako htio.
Ali bolje bi ti bilo da se vidimo.
Pogotovo ako si na bilo koji način ugrožen.
Vidi, čuj, ne želim... - Hajde! Hajde! Hajde!
Reci im da imam ženske probleme. Da sam u grčevima.
Što god da se odlučiš...
Iskreno mi je žao za ono što ti se dogodilo.
I želim ti sreću.
Jebote.
Molim te, samo nemoj reći da si pogrešno nazvao. - Nismo ni imali šansi.
Kako to misliš? - U autu sa Sandy.
Odakle ti to? Jesi li ti dobro? - Planirano je, od početka do kraja.
Ima tip u rulji sa slušalicom, koordinira cijelu stvar.
Siguran si? - Upravo sam ti poslao link. Idi na svoje računalo.
Pričekaj.
U redu, dobila sam ga.
Vidiš tipa na uglu? - Da.
On ima komunikator, Carrie.
Isuse, Quinn.
Nismo ni imali šanse.
Šef CIA-ine ispostave ubijen u ISLAMABADU
Prepoznajete li ga? - Ne.
Sigurno je pakistanski obavještajac, zar ne?
Nitko drugi nije mogao ovako što organizirati.
Pitanje je...
zašto?
Kako to misliš? - Sandy se razotkrio. Morao je napustiti zemlju.
Zašto ga ubiti?
Quinn. - Molim?
Ovo mijenja sve. Što znači, sad te stvarno trebam.
Ne, žao mi je, Carrie. Ne mogu.
Ne bih te mučila da postoji itko ovdje na koga mogu računati.
Ne tjeraj me da preklinjem.
Žao mi je. Ne mogu. - Molim te. Molim!
Sranje, Carrie. - Jasno mi je.
Ti si najteža osoba na svijetu za reći joj: NE.
Je li to: DA?
Bože. Jebo te, što te volim, Quinn! Znaš to, zar ne?
Da.
Za Martu preveo... ~new1~
Transkript: n17t01 www.addic7ed.com