Ranije...
Kad bude pravo vrijeme odlazim odavde. -Gdje je dom? -U Virginiji.
Imali smo zidove. -Moraš se oprostiti.
Dopusti da ti pomognem.
Lagao sam! Nisam znanstvenik. Ne znam kako ovo zaustaviti.
Jedan vaš za jednog mog. -U redu.
Sad shvaćam.
"Ne tražimo ono što se vidi, već ono što se ne vidi.
Ono što se vidi je privremeno,
no ono što se ne vidi je vječno.
Jer znamo da kad unište ovozemaljski šator u kojem živimo
imamo zgradu od Boga,
kuću koja nije izgrađena rukama,
vječnu na nebesima."
Htjela je ići sa mnom.
Koliko je daleko?
Blizu Richmonda, u Virginiji.
Mjesto je bilo osigurano.
Imalo je zidove, domove, 20 ljudi.
Beth je htjela otići s njim. Htjela ga je dovesti tamo.
Put je dug, ali ako uspije
to će biti zadnji dugi put kojeg moramo napraviti.
Što ako to mjesto više ne postoji?
Onda ćemo nastaviti dalje.
Pronaći ćemo novo mjesto.
Sad je bolje.
Koliko još?
Osam kilometara.
Hej, Carol. -Tu sam.
Na pola puta smo. Samo sam htio isprobati domet.
Svi se drže. Uspjeli smo proći 800 km.
Možda je ovo lakši dio. -Moramo tako razmišljati.
Javit ćemo se za 20 minuta.
Ako se ne javite potražit ćemo vas. -Primljeno.
Želio sam ti reći nešto.
Što to? -O razmjeni.
Bio je to pravi potez.
Uspjelo je.
Samo se nešto dogodilo nakon nje.
Otišlo je u pravcu u kojem je moralo.
Tako to uvijek biva.
Prije nisam poželio nekoga ubiti.
Ja sam htio.
No riješio sam to na način
da ne vidim ništa sem onog što sam želio.
Nisam se suočavao s tim. -Suočavao s čim?
S onim što bi se dogodilo, što se događalo.
Tata mi je govorio da je Sashina i moja dužnost kao građana svijeta
držati korak s događanjima.
Kad bih kao mali bio u njegovom autu
na radiju bi puštali novosti.
Nešto bi se dogodilo 1500 km od nas
ili u drugoj četvrti.
Nekakav užas kakav nisam mogao ni pojmiti.
No on nije promijenio stanicu.
Nije isključio radio. Nastavio bi slušati.
Kako bi se suočio s tim. Kako bi bio na oprezu.
Moj otac je to zvao plaćanjem visoke cijene življenja.
Izgubio sam oca u Atlanti. Mislim da bi mu se svidio tvoj.
Još uvijek imam mamu i braću blizance.
Bar se nadam.
I ja se nadam.
Još tri kilometra. -U redu.
Skrenimo u šumu. Dalje ćemo pješice.
Klonit ćemo se ceste. -Ne moramo.
Za svaki slučaj.
Ovo je dobro.
Kroz drveće može izgledati kao olupina.
Ovim putem.
Tvoji ljudi su ovo napravili? -Htjeli su. Vjerojatno jesu.
Jesi li dobro?
Da.
Imaju li osmatrače? Snajpere?
Napravili smo položaj na kamionetu. Ponekad se nalazi ispred.
Danas nije.
Jeste li čuli?
Pričekajte.
Noah, stani.
Noah!
U redu je. Sad ćeš biti s nama.
Ja ću ga srediti.
Žao mi je, Noah.
Doista.
Trebali bismo provjeriti ima li što korisno i vratiti se.
A zatim?
Vide nas.
Možemo napraviti brzinsko čišćenje.
Ja ću ostati s njim.
Carol, čuješ li? -Tu smo.
Uspjeli smo.
Mjesto je uništeno.
Čista košulja.
Snaći ćemo se. -Hoćemo.
U garaži su vreće za smeće.
Nisi valjda mislio da će još biti živi?
Jesi li ti?
Nakon što se dogodilo,
nakon onoga s Beth u bolnici,
vidio sam tu ženu, Dawn.
Nije mislila to učiniti. Znao sam to. Vidio sam.
Ali sam je želio ubiti.
Sjećam se da sam se pitao je li uopće važno.
To nije imalo nikakve veze s Beth.
Ne znam jesam li mislio da će još biti živi.
Ali Beth ga je željela dovesti ovdje.
Htjela ga je vratiti kući.
Ovo je bilo zbog nje.
A moglo je biti i zbog nas.
Htio sam umrijeti zbog onog što sam izgubio...
I koga sam izgubio. Otišao sam među te stvorove
pokušavajući...
iskaliti bijes na njima, sve dok me nisu odveli.
Bili su mi važniji od mene i nisam ništa drugo vidio.
No nastavio sam sa životom.
A kasnije...
Bio sam tu za Judith kad me je trebala.
Spasio sam je.
Vratio sam je ocu.
A to se ne bi dogodilo da sam odustao...
Da nisam odabrao živjeti.
Noah.
Noah. Ovo nije kraj.
Tako je.
Hej, trebali bismo...
Noah.
Noah!
Razmišljao sam o onom čovjeku iz kontejnera.
U Terminusu.
Kako sam odlučio da stanemo.
Nakon zatvora sam usput vratio Maggie.
Stvari su krenule dobro.
Nakon što je propao Washington...
i nakon gubitka Beth
baš kad smo saznali da je još živa...
Nisam vas bio sustigao.
Da je to danas,
ne bih nas natjerao da stanemo.
Samo bismo prošli dalje.
A onu ženu bih ubio.
Bilo to ispravno ili ne.
Moramo stati.
Možda ste predugo vani.
Ovo je moja kuća.
Ne želiš ući. -Želim.
Pusti me da vidim.
Ja idem prvi.
Pokušao sam doći ranije.
Pokušao sam.
No učinio sam ono što si mi rekla.
Dobro si. Drži se. Dovest ću ih. Ja ću ih dovesti.
Barem 68 građana republike ubijeno je u četiri smrtonosna napada
po cijelom priobalnom okrugu.
Skupina je nastavila sa svojom kampanjom nasumičnog nasilja
krećući se okolicom neometano
dok je vojska republike u rasulu.
Pokušao sam ti reći.
Pokušao sam ti reći da ćeš to biti ti.
Ti si tip čovjeka koji spašava bebe.
Misliš da bi vas Gareth bio u stanju pratiti
da si mi smjestio metak u mozak? Isjekao me kao što je tvoja sestra?
Stani, ne ustaj.
Da im nisam rekao da ste tamo,
možda Gareth ne bi krenuo za vama.
Možda ne bi bili mrtvi.
Možda Bob ne bi bio mrtav.
Kad bi bio živ to bi možda promijenilo stvari s Beth.
Domino sranje.
Možda ne.
Možda ti ne bi bio sad ugrizen. -To je glupost, čovječe.
Mene je ugrizlo u skladištu hrane.
Dogodilo se onako kako je moralo, kako se uvijek dogodi.
Tek tako.
...a zatim noću teroriziraju selo, izvodeći osvetničke napade
sijekući nedužne mačetama,
a u nekim slučajevima paleći ih.
Da si samo to učinio,
i nisi lagao poput kuje,
to bi možda promijenilo stvari.
Možda bi cijena bila plaćena. -Cijena mora biti plaćena.
Moraš zaslužiti svoj ostanak.
Rekao si mi da ćeš učiniti sve kako bi zaslužio svoj ostanak.
Tako si rekao.
Sjećaš se?
Sad je bolje, Tyreese.
Doista.
Sad je bolje. -Nije bolje.
Vraški dobro znaš što...
Možemo postaviti nekoliko garažnih vrata na pukotinu.
Parkirati auto uz njih dok ga opet ne zazidamo.
Moglo bi uspjeti.
Ovo mjesto je okruženo šumom. Nemamo dobar pregled.
Bilo tko... Bilo što bi nas moglo napasti, a da to i ne znamo.
To se vjerojatno i dogodilo. -To se dogodilo i nama.
Možemo početi rušiti stabla.
Iskoristit ćemo ih za gradnju zida.
Pogledajte.
Nije važno.
Što? -Rekao si da si se pitao je li ili nije važno ako je ubiješ.
Nije važno jesi li ti to učinio, ja ili Daryl.
Nije važno.
Washington.
Eugene je lagao za lijek,
ali pomislio je na Washington s razlogom.
Ali lagao je.
Za lijek, ali shvatio je da je
Washington mjesto gdje postoji prilika.
Blizu smo.
Što ako tamo ima ljudi?
Što ako postoji mjesto gdje možemo biti sigurni?
Udaljeni smo 160 km. Postoji mogućnost.
To je prilika. Umjesto da smo tamo vani.
Umjesto pukog preživljavanja. Jer trenutno preživljavanje izgleda ovako.
Zar ne želite još jedan dan uz priliku?
Trebamo otići.
Udaljen je 160 km.
Trebamo otići u Washington.
Rick! Upomoć, Rick! Glenn! Michonne!
Pomozite!
Noah, drži se!
Ja ću.
Jesi li dobro?
Radi se o Tyreeseu! -Gdje je? -U mojoj kući. Ugrizen je.
Svaki čovjek ima pravo živjeti
Samo ljubav možemo pružiti
Zajedno se borimo našom voljom da preživimo
I zajedno ćemo se boriti da ostanemo živi
Čovjek koji se bori mora nastaviti dalje
Čovjek koji se bori nema vremena za gubljenje
Ja sam čovjek koji se bori
I moram nastaviti dalje
U redu je, Tyreese. Sad to moraš znati.
U redu je što više nisi želio biti dio toga, Ty.
Ne moraš biti dio toga.
Vidiš, u tome je tvoj problem.
Koji je moj problem?
Nisi htio biti dio toga, no biti dijelom toga je biti sada.
O tome se radi. Otvori oči.
Ne moraš. Ne ako to ne želiš.
Nemoj. Sad je bolje.
Rekao si mi da ćeš zaslužiti ostanak.
Nemaš pojma o čemu si govorio, zar ne?
Zar ne?!
Oči su ti bile otvorene, no nisi želio vidjeti.
Čak i kad sam te natjerao da vidiš.
Pokazao sam ti.
No jesi li se prilagodio? Jesi li se promijenio?
Nisi.
Sjedio si ispred žene
koja je ubila nekoga koga si volio...
i oprostio si joj.
O tome se radi.
To je to.
Nisam znao s kim razgovaram.
Rekao sam da ću učiniti sve što moram da bih zaslužio ostanak,
ali nisam te poznavao. Ali znam...
Znam tko sam.
Znam što se dogodilo i što se događa.
Znam.
Ništa ti meni nisi pokazao.
Ti si mrtav.
Sve što si bio...
je mrtvo.
I... nije još gotovo.
Oprostio sam joj jer...
još nije gotovo.
Nije gotovo.
Nisam uzmaknuo.
Nastavio sam slušati vijesti kako bih učinio sve što mogu da pomognem!
Ne odustajem. Čuješ li me?
Ne odustajem!
Ljudi poput mene...
Ljudi poput mene mogu živjeti.
Danas nitko neće umrijeti.
Moraš platiti cijenu.
Drži ga! -Imam ga! -Jedan čisti udarac!
Zapni!
Idemo! Idemo! -Otraga.
Moramo razbiti lanac.
Idemo.
Iskoristit ću palicu. -Ja ću ga držati.
Možeš li ga držati? -Da.
Spremite se!
1, 2, 3... Sad!
Ako vjeruješ u to, onda ćete definitivno to biti ti i dijete.
Ne... -Ostavi ga.
Imam ga. Ostani s nama.
Moraš platiti cijenu!
Imam te. Polako sad.
U redu... 1, 2, 3.
Što? Čekajte, čekajte! -Idemo!
Otvori ih!
Otvori oči!
Dogodilo se kako se moralo, kako se uvijek dogodi.
Moraš se držati. Drži se!
Primi ga za noge.
Pustite ga meni. -Unesi ga. -Imam ga.
Drži ga uspravno. -Dobro si, dobro si.
Carol, u autu smo. Moramo spržiti ruku i zaviti je.
Skloni Sashu i Carla. Ne moraju to gledati.
Hajde, hajde.
Kreni, kreni!
Primamo zabrinjavajuće vijesti o kanibalizmu
u izbjegličkim logorima uzduž prometnog koridora republike.
Unatoč nizu pobjeda pobunjeničkih snaga
imamo uznemirujuće vijesti o povećanoj brutalnosti njihove taktike
koja uključuje uništavanje sela, spaljivanja lokalnih zatvora,
ubijanja civila, pa čak i učestalo sakaćenje djece i mladih majki.
A sve to se čini samo kao početak
njihove kampanje koju su označili kao beskonačan rat protiv...
Isključi.
Siguran si?
U redu je, Tyreese. Moraš to sada znati.
Nije samo u redu.
Sad je bolje.
"Ne tražimo ono što se vidi, već ono što se ne vidi.
Ono što se vidi je privremeno,
no ono što se ne vidi je vječno.
Jer znamo da kad unište ovozemaljski šator u kojem živimo
imamo zgradu od Boga,
kuću koja nije izgrađena rukama,
vječnu na nebesima."
Na nebesima.
Preveo: ZKARLOV www.prijevodi-online.org
Preuzeto sa www.titlovi.com