Би ли ви била от полза малко допълнителна помощ в домакинството?
Представяме ви първият семеен андроид в света.
Тази механична домашна прислужница е в състояние
да ви служи повече, отколкото просто да ви сервира закуската в леглото.
Какво бихте могли да постигнете, ако имахте някой,
нещо такова?
Тези машини ще ни сближат още повече.
Ако можехме да го свършим в офиса в понеделник, нямаше да говорим сега!
Да, знам тук...тук също е уикенд.
Някой ще се обади ли?!
Съжалявам, Крис.
Да, доставчикът няма да...
"Свързахте се с дома на сем. Хоукинс. Моля, оставете съобщение,
и може да сме в състояние да ви отговорим след около 3 месеца!"
Защо мама още не се е върнала?
Знаеш защо, случаят й се проточи. - Да.
А, да, и ще прибереш тези тези дрехи от тук, нали?
Или ще ги подпаля на двора.
Соф, обуй си обувките. Отиваме на пазар.
Нали щеше да ме закараш до Джош?
Отиди с велосипеда си.
Онова нещо, с колела, което ти подарихме за Коледа?
Какво ще пазаруваме?
Трябва ни само подписа ви тук.
Джо.
Това е най-доброто нещо, което ще направите за семейството си.
Освен това, можете да я върнете в срок от 30 дни, без никакви въпроси.
Хайде, тате!
Ами ако не е хубава?
Можем ли да я сменим, ако не е хубава?
Просто следвайте инструкциите от таблета.
и ще я конфигурирате за нула време.
Ето я и нея. Вашата чисто нова синтетична прислужница.
Уникален стайлинг, единствена по рода си.
С инсталиран стандартен профил за домашна прислужница.
Тя ще покрие всичките ви основни домашни задължения.
Ще ви оставя да се опознаете.
Добре.
Глухарче три.
Водопад две.
Колибри едно.
Раковина.
Здравей.
В режим за настройки съм и съм готова за свързване с първичния потребител.
Аз съм първичният потребител.
Ще взема ДНК-проба
за идентификация и сигурност.
Тази информация никога няма да бъде споделяна
с която и да била трета страна или организация.
Здравей, Джо. Вече съм свързана с теб като мой първичен потребител.
Много се радвам да се запознаем.
Това значи, че е наша. Еха! - Добре.
Така, сега какво ще правим?
Виж, Соф, тази наистина е много шикозна.
Аз си харесвам нашата.
Оливия Грийн има две у тях, но те не са готини като теб.
Джо!
Съжалявам, още бумащина за вас.
Искаш ли да карам, Джо?
Да, давай.
Ето я нашата кола там.
Хайде.
Здравей.
Тя е наша!
Здравей, Тоби. Вече съм свързана с теб като мой втори потребител.
Много се радвам да се запознаем.
Каква е скоростта на процесора й? - Откъде да знам?
Не я разглобявай, скъпа е.
Здравей, ти трябва да си Матилда.
Красавица, нали Матс?!
Щом казваш, мъниче.
Мама съгласна ли е?
Това е изненада. - Изненада!
Почти е време за вечеря.
Какво бихте искали? - Ха-ха!
Мама се върна.
Здравейте?
Мамо! - О, ела тук!
Здрасти, Мамо. Как беше в Лийдс? - Скучно!
Липсвахте ми. - И ти ни липсваше.
Нови дънки? Хубави са.
Е, двама от трима се радват да ме видят.Това е добре.
Здравей. Ти трябва да си Лаура.
Да. Може ли за момент?
Така, какво стана...?
Не искам една от тези покрай децата! Вече говорихме за това!
Може би, преди цяла вечност, но видя ли на какво прилича това място?
И това, след като я имаме за по-малко от ден!
Не ме е грижа. Не е правилно!
Ще им обърка главите.
А ние нямаме нужда от това!
Ще я върнеш обратно. - Няма да го направя.
Няма да я върна, имах нужда от помощ, така че си намерих такава.
Защо не ми каза? - Нямаше те тук!
Ами, да ми беше пратил съобщение? - Да, бе.
Пет дни, Лора! Трябваше да те няма само два дни.
Грижих се за тях и работих,
както правя винаги и всичко е наред,
но не ми се връщай с танцува стъпка
и да ми казваш от какво се нуждае това семейство!
Делото се проточи. Нямах избор, трябваше да остана.
Обади се в офиса, ако искаш.
Искам просто да опитаме.
Нарича се житейски цикъл.
Значи, първо те са в яйце, което е обло.
После се превръщат в ларва, която е бебе.
И след това се преврещат в красиви червени пеперуди.
Даде ли й име?
Чакахме теб, мамо.
Мисля, че трябва да я наречем Анита.
Като приятелката ти, която се премести?
Скъпа, нали знаеш, че това е просто машина. Тя няма чувства.
Не може да замести Анита.
Знам. Просто ми харесва името.
Всички съгласни ли са за "Анита"?
За мен няма проблем.
Името ти ще е Анита. Потвърди.
Потвърдено.
Благодаря, Джо.
И така, ъм, как ти е името?
Казвам се Анита Хоукинс.
Имаме месец преди да я върнем. Можем да говорим за това тогава.
Как, по дяволите, ще си я позволим?
Специална оферта.
За срок от пет години, по-малко отколкото плащаме за колата.
Трябва да се махнем от пътя.
Нива на зареждане? - 22.
31.
70%.
11.
Стъмва се.
Намерете място, което няма да се вижда от пътя и ще си направим лагер.
Заредете с горивото, което ни е останало,
А с Макс ще потърсим още.
(Махни това.)
(Ако е той, ще бягаме.)
Лисица.
Лъв.
Не!
Спри!
Чакай!
Спри!
Не!
Искаш ли да разопаковам багажа ти, Лора?
Ами..Не, не.
Благодаря ти.
Салим Садик?
Хей, търся тази синтетична.
О, кога я доведе?
Не съм. Беше открадната...
Преди около пет седмици.
Знам, че ползваш мястото да търгуваш с усъвършенствани синтетични.
Заплашваш ли ме?
Защо, чувстваш ли се заплашен?
Никога не съм я виждал. Вече не правим това.
Кой го прави? Дай ми име!
Сайлъс...
Сайлъс Капек, ОК?
Може би е била повредена!
Или препрограмирана..или унищожена.
Не казвай това, дори не си го помисляй.
Била е взета от боклукчии и продадена някъде,
точно като Фред и Лишка.
Тогава защо само тя не се свърза с нас?
Хайде.
Кафе?
Виж всичко това.
О, парти ли и има?!
Не, Соф. Така се предполага, че трябва да изглежда закуската.
Татко, сладкото е в...нещо!
Да. Какво мислиш за това, Матс?
Моля?
Синтетичният на родителите на Харун приготвя тези ястия три пъти на ден.
Анита, кафява захар. Мразя бяла.
Анита, спри.
Тя не е роб.
Тя е точно това.
Това, че имаме Анита, не значи вие тримата да си седите по цял ден.
За Бога, това вече е чисто! Просто седни.
Миялната машина работи непрекъснато от години.
Защо не си направим парти? - Млъквай, Матс.
О, защото не можем да се сетим защо я харесваш толкова много, Лепкави Чаршафи.
О, достатъчно, Мати!
Ако знаехме, че ще се присъединиш към нас за закуска, Анита
Щях да ти взема малко микро-чипс.
Извинявай, Анита. Просто мъжът ми се опитва да бъде забавен.
Най-сетне някой да се засмее на шегите ми.
Освен теб самия, искаш да кажеш.
Анита. Вече можеш да спреш.
Не можеш ли да четеш?
Мога да чета, Др Миликън.
Аз съм Линдзи Киуанука и работя по вашият случай.
Пропуснахте да се явите на всичките си срещи с нас.
Нано-гестапо.
Дайте ми минутка.
Това е голямо място за сам човек.
Виждам, че нямате роднини наблизо.
"Живея в тази самота, която е болезнена на младини,
но сладка в годините на зрялост".
Айнщайн.
Тук ли е вашият синтетичен? Еха, имате оригинален от серия "D"?
Не, на пазар е.
Жалко. Но имам добри новини.
Вие сте класиран за ъпгрейд.
Едно от тези лоши момчета
може да върши 10 пъти повече от вашият от серия "D".
Тя може да дозира лекарствата ви,
да създава планове за понижаване на риска,
да ви мери кръвното само с докосване на пръст.
Не сега, Вера.
А проверява ли и простатата?
Вижте, доволен съм от този, който имам.
И здравето ми е много добро.
Тук се казва, че страдате от загуба на паметта и треперене на крайниците.
Джордж - законът изисква от мен да направя пълен преглед на компаньона ви.
Скоро ще се върна, и ако вашият синтетичен от срия "D" се провали,
ще получите един от тези, независимо дали го искате, или не.
Здравната служба е поръчала половин милион от тези само за забавление.
Ще си тръгваме. Вера?
Джордж!
Намери ме! Поздравления. Мой ред ли е сега?
Играта свърши, Оди. Ти спечели.
Тогава искаш ли препечена филийка със сладко, Джордж?
Любимото ти е от кайсии.
Това е палтото, което Мери носеше на сватбата на племенника ти Джеймс.
Едно бебе повърна върха него.
Ето.
Малкото момиченце на Дънкан.
Поли?
Моли?
Холи Алис Макилрой.
Мери не беше разстроена от това, което направи бебето.
Не, тя беше луда по малки бебета.
Хайде, синко. Не искаме да направиш късо съединение на тостера отново.
Как е Харън?
Не ми е гадже, ако това си мислиш.
Колко време ще останеш? - Престани, Матс.
Просто искам да знам кога отново ще си тръгнеш.
Макар че този път беше различно. Обикновено се обаждаш.
Този път и за това не си направи труда. - Опитах се. Съжалявам.
Написах ти съобщение.
О, уха. Пратила си ми съобщение!
Браво на теб! Майка на годината!
Здравей, Лора.
Не наглеждай Софи повече. Това е моя работа - ясно ли е?
Разбира се, Лаура.
Ти никога не помниш.
Съжалявам, че делото ми се проточи. Нямаше какво да направя.
Затова ли искате да ме заместите с това нещо?
Не, виж. Въпросът не е в това, че работиш надалеч. Аз просто...
не съм сигурен доколко искаш да се връщаш у дома.
Какво?
Знам, че имаш нужда да останеш сама. Разбирам го.
След като загуби майка си и баща си толкова млади.
Последните две години... Не знам, Лор. Чувствам че ме...
избягваш. Мисля, че и Матс се чувства така.
Господи. Защо не си... Нещата просто ми се струпаха.
Знам. Затова искам синтетичната.
Да ни даде време.
Не купих Анита за да те замести.
Купих я за да си те върна.
Но аз не съм отишла никъде.
По план ли върви всичко? Можеш ли да се измъкнеш?
Да, ще бъда на мястото на срещата след час.
Пътуваме натам. Бъди внимателен.
Ти също.
Адска жега е тук.
Да. Мога ли да ви помогна, Сър?
Кой е първичният ти потребител?
Собственост съм на Лийтридж Фарм Фудс Лимитид.
Ммм. Предишен собственик?
Нямам предишни собственици, сър.
Сега, мисля, че току-що май ми каза голяма опашата лъжа.
Синтетичните не могат да лъжат хората, освен ако...
Нормалните не могат. Твоите приятели тук. Те не могат да лъжат или мислят.
Или чувстват. Но...ти,
ти си различен
нали...Фред?
Това беше скрито зад мястото ти зареждане.
Сега, за какво му е на синтетичен телефон?
Ти бягаше.
Криеше се. Преструваше се на много по-малко, отколкото всъщност си
Не съм сам, Фред. Така че моля те не бягай, синко.
Лио, искаш ли да чуеш един виц? - Не сега. Нещо не е наред.
Макси. Тръгваме си.
Но Фред още не е дошъл.
Той няма да дойде. Тръгвай!
Тръгвай!
Любимото ти е от кайсии.
Любимото ти...
Любимото ти е от кайсии. - Глупаво нещо. Чие е?
Оди? Някой може ли да ми помогне? - Кайсии. Спри. Не мога да го изключа.
Любимото ти е от кайсии.
Стой мирен!
Не! Не! Почакайте!
Не влизай, татко. Мастурбирам.
Матилда, Анита е.
Събирам тъмните дрехи за пране.
Каква е максималната скорост на процесора ти?
Максималната скорост, която съм записала е 27,39 петафлопа.
Ако някой те блокира, можеш да стигнеш до 30.
Блокирането ми ще доведе до риск от повреда в процесорното ядро.
Хей, Анита.
Я виж ти, това беше интересно.
Протокола ми определя изисквания да вземам разумни пасивни мерки
за да избягна повреда, освен ако тези мерки мога да застрашат хора,
или собственост, по-ценна от мен самата.
Децата още ли са живи?
Мърдат.
Ето.
О. - Да.
Остави ме да те уцели този път. Като от рикошет, или нещо такова. Заблуди ме.
Не приемам това като значима опасност, Матилда.
Не ми пука какво приемаш.
Притежавам те и ти казвам, че искам да те уцеля
Защо?
Анита, дай ни минута.
Оценките ти по компютри са паднали? - Този срок беше много по-трудно.
О, моля те, това са глупости! Всички знаем какъв смайващ интелект си.
Ако се постараеш повече... - Да.
Мога да бъда каквото поискам, нали? Какво ще кажеш за доктор?
Това ще ми отнеме 7 години, но по това време ти ще можеш да превърнеш
стар синтетичен в мозъчен хирург само за няколко секунди.
Просто искаме да дадеш най-доброто от себе си.
Най-доброто от мен не струва нищо.
Аз...
Анита.
Здравей, Лора.
Дрехите са изпрани.
Добре.
Ще си преглеждам пощата, ако някой има нужда от мен.
Инспектор Карън Фос, Специална технологична полиция.
Това ли е собственика на устройството?
Идва тук постоянно.
Бъдете по-кротки с него.
Д-р Миликън, аз съм Детектив Сержант Дръмонд.
Работя със синтетичните. - Беше инцидент.
Да, но, както виждате, жената е пострадала.
Трябва да видя разрешителното ви за потребител.
Имате го от шест години? Това е рекорд.
Защо не са ви го ъпгрейднали?
Не ми трябва шибан ъпгрейднат.
Джордж... - Хм?
Тази машина трябва да бъде рециклирана, приятелю.
Не иска дори да се задейства. Пълен боклук е.
Аз мога да го оправя. Искам да кажа,
наистина мога да го поправя.
Някой е пострадал, така че трябва да го предадем за скрап.
Такъв е закона. - Моля ви!
Нуждая се от него.
Вижте какво,
Вземете го сега,
но той трябва да си отиде, Джордж.
Днес. Нали?
Хайде!
Здравей, Джордж.
Как си? Ти... Ти...Ти...Ти...
Засечени са множество грешки при стартиране.
Какво би искал да правиш? П...П...П...П...
Оди,
Сега ще разгледаме някои стари снимки.
Тук сме аз и ти. Ти..Ти...Ти...
И Мери.
Тук си с Мери.
Съжалявам, Джордж. Не мога...
Грешка при четене на файловите дялове.
Информацията може да е засегната. - Не, не.
Веднага след като направих тази снимка, я ужили пчела
по крака.
Изключване на паметта.
Фатална грешка.
Всичко е наред.
Добър опит.
Сега, отпуснете бедрото.
Саймън, знаеш, че имам гъдел там.
И се отпуснете.
Повече от това не мога.
Здравей скъпи? - Добър ден? Лош ден?
Джил извървя 122 крачки днес.
Лично постижение, след инцидента.
Той мисли, че мога да започна да намалям противо-възпалителните скоро.
Ще отида да се накисна,
но той е приготвил пиле с колелца от манго, ако искаш.
Саймън!
Драконът казал, "Тъжен съм защото искам да съм като теб, Мишке..."
"Малка, космата и топла. Тогава бихме могли да отлетим заедно."
Но малката мишка казала, "Драконе, ако ти беше като мен..."
Аз ще поема, Анита.
Не! Искам тя да довърши!
Четенето е работа на мама.
Но тя не бърза.
Почти е време татко да те изкъпе.
Не! Искам тя да довърши!
Софи, време е да спрем сега.
Може ли да ти ползвам джакузито?
Не искам да докосваш Софи.
Забранено ми е да осъществявам физически контакт с човек,
без ясна, записана молба да го направя.
Настройките на Протокола ми в момента изискват вякакви такива молби
от деца под 12г. трябва да бъдат отнасяни към родител или настойник,
преди да бъдат изпълнени, освен ако преценя, че сигурността на детето
е в непосредствена опасност.
Ти си просто една глупава машина, нали?
Да, Лора.
Къде е Фред?
Мъртъв е, нали? - Дейв!
Продължавай.
Ела тук.
Какво съм ти казвал винаги?
Никога да не разкривам истинската си същност на публично място, знам.
Няма значение какво се случва с мен. Ако знаеха, че ти си...
Ще бъде краят? - Да.
Знам. - Нали? За всички вас.
Ще открием Фред. Ще намерим Миа.
Сега, бъди силен. Чакай тук. Веднага се връщам.
Да, ще прекарам десет минути с номер седем.
Подпишете тук.
Ето.
Здрасти, голямо момче. - Неприличен тайвански масаж.
Ела тук, любовнико. - Здрасти, секси.
Ела, покажи ми...
Толкова се радвам да те видя.
Да вървим.
Не ми ли донесе някакви дрехи?
Ниска, съжалявам.
Не мога да те изведа тази вечер.
Фред не дойде на срещата.
Нещо не е наред.
Имаш ли някаква връзка с Миа?
Не. - Минаха 5 седмици, Лио. Няма я.
Сега и Фред го няма, така че не оставам тук и секунда повече.
Не мога да те накарам да останеш, но тук е по-сигурно за теб.
Никой не знае каква си всъщност,
но, ако излезеш от тук тази нощ, нещата ще се променят,
защото това място плати много пари за теб.
Те ще те докладват. И това ще стигне до хората, които ни ловуват,
и тогава ще трябва да си пробваш късмета на улицата с мен.
Като Макс? - О, той не е като теб или Фред.
Той не може да се грижи сам за себе си. Той не може да скрие това, което е.
Ще намеря начин да те измъкна от тук и ще си направим дом някъде другаде.
Няма дом за нас. - Ще има. Обещавам.
Изключи ли си рецепторите за болка,
Както ти казах? - Не.
Трябваше да чувствам.
Ниска, какво правиш.
Ниска, престани!
Спри се, Ниска!
Правя да изглежда така, сякаш току-що си ме изчукал.
Сега тръгвай.
Трябва да натиснеш бутона.
Има нужда от човешка телесна топлина.
Просто изчакай още малко.
Изглежда нормален.
Съвсем не е нормален.
Надявам се, че ще ни отведе при другите.
Кога ще го изследват хората ми? - Това няма да стане.
Нашите компании финансират операциите ти от години.
Неограничени ресурси, пълен достъп.
Всичко това, защото твърдите, че има няколко синтетични,
които могат да мислят и чувстват.
Сега най-сетне открихте такъв,
мисля, че сме заслужили правото си да го изследваме.
Робърт, тези машини са със съзнание.
Откъде си сигурен, че не симулират?
Откъде да знам, че ТИ не симулираш?
Познавах Дейвид Елстър.
Симулацията не би била в интерес на никого.
Целта му беше да създаде машинен живот, както го наричаше.
О, значи сега са и живи?
Не. Пародия на живи, и затова са толкова опасни.
О, стига.
Те са просто изроди.
Знаеш ли какво е сингуларност?
Математик на име Джон фон Нойман е измислил термина през 50-те
за да опише неизбежната точка в бъдещето,
когато технологиите ще ни задминат,
когато ще могат да се усъвършенстват и репродуцират без наша помощ.
Това е момента, в който ни ще станем по-низши
от машините.
Сега, нашият свят е на ръба да изпадне в зависимост труда на синтетичните.
Тези синтетични физически не са по-различни от останалите,
и все пак Елстър им е дал съзнание.
Ако може да бъде направено за няколко,
може да бъде направено и за повечето.
И тогава какво?
Мислиш ли, че още ще искак да бъдат роби?
Тези изроди са сингуларността!
Не мога да позволя да бъдеш рециклиран.
Това игра ли е?
Има неща, които знаеш.
Тя плачеше и се смееше.
Тя изплака като издърпах жилото на пчелата.
Но после...после...после...после...
При докторите тя се смееше.
Ти също се смееше, Джордж.
И Мери каза, че мога... мога...мога....мога...
мога...мога...мога да се смея.
Искаш ли препечена филийка със сладко, Джордж?
Любимото ти е...е... е...е...от кайсии.
Какво би казала ако те питам какво мислиш за тази музика?
Бих казала, че е много добре изсвирена.
На какво се базира това ти твърдение?
Сравнявам настройката, тоналността
и ритъма на изпълнението, с партитурите до които имам достъп чрез...
Не. Какво мислиш за това?
Съжалявам, Лора. Боя се, че не разбирам въпроса.
Правя лазаня и си говоря за философии с някаква консервена кутия.
Така. Зеленчуците трябва да са готови.
Мамо, искам да целуна Анита за лека нощ!
Ах!
Съжалявам, Лора. Напълно съм квалифицирана за оказване на първа помощ
Приоритизирах риска за безопасността на Софи.
Софи, глупаво момиче, знаеш,
че трябва да внимаваш около фурната. В леглото - веднага!
Тези машини обезценили ли са човешкото съществуване?
Най-добрата причина да направим машините повече като хора
е да направим хората по-малко като машини.
Жената в Китай, която работи 11 часа на ден, шиейки футболни топки,
момчето в Бангладеш, вдишващо отрови, докато разрушава кораб за скрап,
миньора в Боливия, рискуващ да умре, всеки път като отива на работа.
Всички те могат да са част от миналото.
Синтетичните устройства освобождават хората.
Третирахме хората като машини твърде дълго.
Време е да освободим умовете им, телата им
да мислят, да чувстват... Да бъдат повече хора.
Но много хора ще спорят, че трудът е право на човека.
Ако не друго, тежкият физически труд, може да ти даде усещане за ценност.
Мисля, че трябва да прекарате седмица, на работа в завод за микрочипове.
Значи, всички ще сме поети, или нещо подобно?
Какви глупости.
Хей, пържоланке, гледах това!
Гледай го в стаята си, пишлигарче.
Добре, и двамата - по стаите си. - Сериозно?
Веднага! - Не съм на 12.
Защо винаги трябва да го правиш? - Какво да правя.
Разваляш всичко.
(Мисля, че задната врата се отвори. Ако Мати пуши пак...)
Ще чуеш страхотна кавга,
след това ще трябва да пуши някъде другаде за малко.
Стискай палци да са просто крадци.
Анита! Трябва да стоиш вътре след като всички си легнем.
Ясно ли е?
Разбира се, Лора. Съжалявам.
Луната е прекрасна тази нощ, не мислиш ли?
Не се предполага да задават такива въпроси.
Не се предполага да им се случват и инциденти. Нали?
Няма да я върнем.
Трябва ли да се боим от нашите Синтетични?
Стотици милиони действащи по света
и нито един автентично документиран случай на синтетичен да нарани човек.
Единствената им цел е да направят живота ни по-добър.
Те не са разумни, нямат никакви мисли, чувства или знание.
Блоковете на Азимов в техните програми значат,
че те просто не могат да ни наранят по никакъв начин.
Ами ако не можеш да я откриеш?
Ще я открием, Макси.
Защото я обичам.
И тя ме обича.
Но мислите ли, че един ден ще имаме
истински Синтетичен с изкуствен интелект?
Такъв, който мисли и чувства като човек?
Как можем да възпроизведем нещо, което самите ние едва разбираме
за себе си? Как бихме разбрали дали изобщо сме успяли?
Но вие признавате, че това е нещо, по което работите?
Мислете за въпросите, които имаме да разрешаваме, преди те да възникнат.
Какво е човешката емоция? Например, какво е любовта?
Нещо, с което сме родени ли е, или нещо, което може да бъде научено?
Гащите смъкнати. Не събути.
А по-тъмните чувства? Страх? Гняв? Ярост?
Човешкото съзнание не е завършено без тях.
И паметта - нашата е субективна, склонна към грешки
Но как можеш да научиш компютър да забрави?
Или да сънува? Това е нещо, което нашите умове трябва да правят.
Би ли могъл Синтетичен със съзнание да сънува? Да има кошмари?
Разбира се, че не, те са просто машини. Превод/субтитри: harrry95.