Досега в "Тиранин".
Халима Наир направи този филм
за да покаже културните ни богатства
на вашата велика нация.
Ема: Прекара четири месеца в много опасна държава
борейки се за живота на баща ни.
Ариф те подмени с друг враг на държавата.
Кръвта ти няма да е по моите ръце.
Джеймс Тимънс. Адвокат съм.
Ако мога да съм ви от помощ...
Мисля, че наградата за избягал затворник е една и съща
независимо дали е жив или умрял.
Ще разработим тези полета
с новите ни приятели от Китай.
Намир: Искаш да убиеш президента. Бум.
Джамал: Нефтеното находище е подарък от...
(изстрел)
(викове)
Джамал: Човекът който го направи е терорист.
До утре сутрин
Ще имаме главата му забита на кол.
Халима: Къде са смокините?
Казах ти да купиш смокини.
Или си въобразявам, че водихме този разговор?
Тъкмо щях да го правя.
Винаги си "тъкмо щях да",
и все трябва да ти напомням.
Добре, значи си имаме система.
Защо всичко е като шега за теб?
Какво лошо има в шегите?
Че не са смокини... Сега тръгвай да пазаруваш.
Но те са в другия край на пазара.
Трябваше да помислиш за това по-рано. Тръгвай.
Ще бъдем в кафето от другата страна на улицата.
Добре, тръгвам.
Понякога се тревожа за сестра ми.
Провери хаш-тага "IhabRocks".
Много е популярен.
Да нападнем Ал Фаид по този начин е грешка.
Дали?
Защото се замислям да оставя настрани четките и боите
и да вдигна оръжие.
Млъкни, Маруан.
Едничкото нещо, което постоянно повтарям
е, че насилието няма да свали режима.
А графитите и анонимния чат ще го свали?
Рано или късно, да.
Рано или късно достатъчно хора ще заговорят
докато не станем твърде шумни за да ни игнорират.
Насилието води само до повече насилие.
Вече не съм толкова сигурен.
Ще си взема кафе.
Джамал може да блокира Туитър
и да пребоядиса стените с графитите,
но не може да спре куршум.
ВОЙНИК: Разбрано.
Отворете пункта. Изнасяме се.
Изнасяме се! Всички да тръгват.
(запалване на двигатели)
Синът ти беше най-смелия ни боец.
Малик отрасна слушайки истории за чичовци и братовчеди
който никога не успя да види заради фамилията Ал Фаид.
Неговата омраза се роди от мен.
Моя е вината за смъртта му.
(тихо): Не, не.
Заради жертвата на сина ти нашите последователи се увеличават.
(звъни телефон)
Моля.
Извинете ме.
(телефона пиука)
Намир.
Намирам се на пункта Хамса.
Всички войници се качиха в камионите и заминаха.
Защо?
Не знам. Бях твърде далеч и не чух.
(пращене) Намир?
Н...
Дай ми телефона си.
(приближаващи коли)
(пращене)
По дяволите. По дяволите.
Какво
Военните са.
Заглушават телефоните ни и излизат от Маан.
Не разбирам, Ихаб.
ИХАБ: Чуйте ме, всички!
Трябва да намерим прикритие незабавно.
Не питайте защо, просто го направете.
Веднага!
Хайде.
(експлодира бомба)
(панически викове)
Чакай.
Трябва да намеря сестра си.
(експлозия, още викове)
(кашлящи хора)
ХАЛИМА: Жада!
Жада! - (кашляне)
Очите ми горят.
Хванах те.
Ела.
Помощ!
Някой да помогне! Жада.
Моля ви, помогнете!
- Синхронизация и корекции от ChrisKe - - www.addic7ed.com -
Казах да не се ползва газ.
Но г-н Президент, наредихте ми да унищожа Ихаб
и неговите поддръжници с всякакви средства.
Не си играй с думите ми.
Знаеше какво имах в предвид.
Знаех какво искате и ви го дадох.
Зад гърба ми.
Аз съм президента.
Когато те питат дали си нареди атаката
и кажеш "не", ще бъде истина.
Направих за теб същото, което направих за баща ти преди 25
(задавяне)
Ще отидеш в ада, чичо.
Разбира се, че ще отида.
Обещах на баща ти, че винаги ще се грижа за теб.
Имаш два варианта, Джамал.
Убий ме и кажи на всички
че твоят генерал започна война без твоето знание
или отречи каквото и да е участие
и обвини враговете си за стореното.
Някой ще ти повярват, други не.
Но в крайна сметка на никой няма да му пука.
След това ще можеш да управляваш страната както пожелаеш
като баща ти преди теб.
От тази сутрин
вече нямаш опозиция в Абудин.
(сумтене, задъхване)
(учестено задъхване)
(въздишки)
(кашляне)
Не, не, не.
Само малко.
Не...
По дяволите.
Дръж се.
Брат ми ще се върне скоро.
ДЕЕ: Касим!
- Кога се върна? - Късно вечерта.
Когато се събудих те нямаше. И Мунир го нямаше.
Ние... спахме отвън.
Защо?
Беше прекрасна нощ.
Трябва да се връщам на работа.
Касим?
От раницата ти
тече нещо. Какво има вътре?
Нищо.
Покажи ми.
Не си ми майка.
Омъжена съм за баща ти и ти зададох въпрос.
Просто разни работи. Неща за работа.
Не умееш да лъжеш, Касим.
Все още не носи вода.
Каза да не казваме на никого!
Не съм и казал, идиот.
Намерихте го в пустинята?
Без документи или храна?
КАСИМ: Само с тази миризлива затворническа униформа.
Каза, че избягал.
Предположихме, че правителството ще плати за него.
Течности.
КАСИМ: Каза ни какво да вземем от клиниката.
Каза, че бих лекар в армията.
Доведи баща си.
И не говори с никого за това.
Ето, позволи ми.
(отмаляло): Трябва да бъде...
вдигнат.
(въздиша леко)
(музика)
ЛЕЙЛА: Съпругът ми не е пускал
никакви химически оръжия.
Това е подъл номер на Рашид.
И медиите му се връзват в капана.
Разбирам.
Ти си уредник, не политик.
Мраморът Санта Крос?
Не, не съм ги чувала.
Колко вълнуващо.
Разбира се, че не.
Богатствата на Абудин са оцелели
хиляда години.
Още една година не е от голямо значение.
(затръшване)
(тихо): Френска праведна кучка.
Извини ни, Набила.
И би ли спряла да ползваш найлонови пликчета?
(чистене на гърло)
Беше един френски уредник в Лувъра
Предположих.
Съжалявам, Лейла.
Чувала ли си за Мраморните Санта Крос?
- Не. - Нито пък аз.
Очевидно да ги вземем се оказа голям проблем за музея
затова отложиха изложението.
Въобще не е политическо решение.
Понякога не е лесно, нали?
Трябва да отложа всички останали събития
който планирах за изложението:
Конференцията за Култура в Дипломацията
интервютата, фото сесиите.
Учениците ще бъдат много разочаровани.
А ти?
Искаш ли да поговориш за случилото се?
Какво има да се говори?
(въздишка)
Спеше когато отидох да се видя с Тарик
а после те нямаше
когато се прибрах.
Набила каза, че ще се видиш с китайският посланник.
Не закъснявай.
(отдалечаващи се стъпки)
Ако ще бъда министър в правителството на баща ми
трябва да изглеждам подобаващо.
Особено с всичко случващо се в момента.
Направи ме да изглеждам респектиращо, Шариф.
ДЖАМАЛ: Нарежданията ми
към генералите ми
винаги са били едни и същи:
точен, наказващ,
но пропорционален отговор.
Снимките и видиотата в социалните медии...
Сигурен съм, че сте ги видяли.
Ами.. няма нужда да гледам снимки.
Г-н посланник,
нашите служби разследват вероятността
Ихаб Рашид да е складирал
химически оръжия сред амуниите си.
Значи враговете си за ударили собствените си химически оръжия?
(чистене на гървло)
Г-н посланник,
нашите служби
потвърдиха
че бунтът е прекъснат.
Което означава, че нефтените ни полета са обезопасени.
Моето правителство ще настоява
на пълно и честно разследване от ООН
преди да продължим с разработката на нефтените полета.
Разбира се.
Но когато това приключи
очаквам да продължим по разписание.
Благодаря ви, г-н посланник.
Г-н Президент.
(вратата се затваря)
Наистина ли това се случи?
Улучили сме техните химически оръжия?
Чу какво му казах.
Ако ти ги беше обгазил,
само за твое сведение,
щях да кажа, че си постъпил правилно.
Аз щях да го направя.
(Джамал издиша)
След това което направиха вчера...
Си го заслужават.
Ние не злорадстваме, Ахмед.
Не и над смъртта на невинни.
Дори и когато те са врагът.
Както и да е.
Важното е, че приключи.
Ти се погрижи за това.
Да.
Погрижих се.
Внимавай или ще се задавиш.
Казал си на синовете ми, че си бил лекар в армията.
Не си им казал защо си бил в затвора.
Бях...
...дезертьор.
Дезертьор.
Не бях съгласен с правителството.
Оспорих властта.
Бях достатъчно арогантен да си мисля, че ще ми се размине.
И достатъчно арогантен да избягаш.
Помогнаха ми.
- един от пазачите. - Ахмос, задаваш му въпроси
сякаш отговорите имат значение.
Трябва да звъннем на правителството да дойдат да го приберат.
КАСИМ: Да, за да си получим наградата.
Никога ли не ви е хрумвало на вас двамата
за проблемите които причинихте като го докарахте тук?
Насрин, моля те. Не ни помагаш.
Не ни каза името си.
Калил.
Когато приключи да яде го докарайте в къщи.
Дайте му да облече нещо, което няма да привлича внимание.
Какво ще стане ако правителството разбере
че приютяваме избягал затворник.
Няма да разберат.
Защото никой в тази стая
няма да каже нищо.
Ако някой пита
кажете му, че Калил е наш братовчед.
(жена хълца)
(мъж хълца)
ДЖАМАЛ: Не е тайна, че западните сили
и техните медии
са започнали акция срещу нас
опитвайки се да подкопаят правителството ни
и да разделят страната
като подкрепят Ихаб Рашид. (кашляне)
Нашето правителство не разполага с химически или биологически оръжия
или други видове оръжия за масово унищожение.
Тези оръжия бяха унищожени (кашляне)
преди 25 години от президента Калид Ал Фаид
под наблюдението на ООН.
(изключва телевизора) Влезе ли в джамията?
Мхм.
Имаше стотици.
Жени и деца.
(издиша потръвайки)
Някой от тях ги разпознах.
И...
Поне 30 от твоите бойци.
Намир?
(внимателно): Да.
- Хей. - Да?
Съжалявам.
Оох.
(шумно чукане)
Захер, Захер. Ела, ела, ела, ела, ела. Ела.
Трябва да си тръгнете.
- И двамата. - Не, Захер, Захер,
в шок си, разбирам.
Всички сме в шок. Тези от нас
който имаха късмета да оцелеят
защото работихме в рафинерията.
Но жените ни
и децата ни са мъртви
- заради теб. - Не. Джамал Ал Фаид направи това.
Заради Ихаб.
Защото бяхме достатъчно глупави да те подкрепяме.
Това е краят.
Събирай си нещата
и напусни.
Дано...
дано Алах се позволи на жените
и децата да влязат в рая.
ДЖАМАЛ: В момента разследваме
склада с въоръжение на терористите
където държаха химическите оръжия.
Ще огласим резултатите публично, разбира се,
но след като разследването завърши.
Докато това стане ще продължим да предоставяме спешна медицинска помощ
в Маан. Искам да кажа
на жертвите на тази ужасна трагедия
и на техните семейства,
че сърцата и душите ни са с вас в тези мрачни времена
на нашата нация.
Беше отлично, татко.
Посланникът ме помоли да забързам издаването на визи
за работниците от Китай, които ще живят в Маан.
Ще се оправим с това по-късно.
Какво ти даде Тарик?
Протоколи за сигурността.
Утре ще посетя болница в Маан.
Може би трябва да отложиш това за малко
и да изчакаш да мине малко време.
Сега е времето да покажем на хората, че сме до тях.
Както обеща в речта си.
Да, но...
Беше добра, между другото.
Речта ти.
Честно.
Радвам се, че ти е харесала.
Каза това, което трябваше да кажеш.
Хайте, Уафик. Хайде. Провери отново.
Искам парите от накрадата. Хайде.
Ти си дрогиран.
Не ме обиждай.
Не е обида, а е факт.
Винаги си дрогиран. Вкарах те при военният набиращ новобранци
и ти се дрогира преди физическия ти изпит.
Добре, просто провери отново, окей?
Проверих.
Няма данни за избягал затворник с името Калил.
Естествено, че няма да ни каже истинското си име.. той е беглец.
Виж, трябва да има някаква награда за избягал затворник, нали?
Ще си я разделим с теб?
Не схващаш ли?
Няма пари за разделяне.
Системата ни не показва никакви избягали затворници.
С каквото и да се занимавате
не ме намесвайте.
(...)
Човекът в къщата ни
не е този, за който се представя.
ЖЕНАТА: Калил?
Ехо?
БАРИ: Здравей.
Благодаря ти.
Вероятно трябва да изгориш това.
Нямах възможност
да благодаря на баща ти затова, че ми позволи да остана.
Изглежда като добър човек.
Ахмос ми е съпруг.
Извинявай. Предположих...
Не трябваше да предполагам. Съжалявам.
Това е синиът ни, Гани.
Другата жена, Насрин
е първата му жена.
Аз съм втората му. Но си прав.
Ахмос е добър човек.
Каза
да използваш това
за да се свържеш с жена ти.
Благодаря.
Приятни сънища.
И на теб.
Сами, би ли ми помогнал с някой работи.
Сам?
(телевизорът работи)
САМИ: Да.
(телевизорът продължава да работи)
(Сами и млад мъж се смеят)
(и двамата се смеят нежно)
САМИ: Знаеш ли, че не би трябвало да си в къщи.
Това не е...
Ами...
Не правих секс с него за да те нараня.
Аз... го харесвам.
Добре.
Надявам се.
Дори да не го обичам...
ми беше добре с него, разбираш ли?
Разбира се.
И това е нормално.
Мисля си,
че ако просто бяхме поговорили за това..
Ами, да, това
би било хубаво.
Опитах се.
Поне три пъти по телефона.
"Мамо, срешнах едно момче Бернард".
Но ти винаги беше заета, и тогава...
се прибра в къщи и имаше достатъчно проблеми с които да се занимаваш.
Много съжалявам.
Не се справям добре с тези неща, знам.
Имам в предвид, че чувствам,
че мога да се справям с нещата в живота.
Мога да завършвам започнатото, но...
емоционалните неща... Просто
имам проблем с тези работи.
Да, и аз.
Естествено, че имаш.
Отидох в един клас. Където...
се срещнах с Бернард.
И използвах майчиното ти име
за да не разберат кой съм.
И един ден учителят започна
да говори за Абудин.
За татко.
Нарече го велик защитник на демокрацията.
И всички се съгласиха.
Всички говориха така, сякаш го познават.
Само аз не казах нищо.
Защото не го чувствах по този начин.
Сами...
Не мисля, че ме харесваше.
Той те обичаше.
Това е хитър отговор.
Не мисля, че и аз го харесвах.
Никога не е изглеждал особено заинтересован от мен.
Имам в предвид, че би трябвало синът ти да е по-важен от работата т
или от някаква луда държава
в другия край на света? - Добре, ядосан си,
но това не е едно и също... - Е, вече го няма
и целия свят си мисли, че е оставил невероятно наследство, но
се чудя... какво съм... получил аз от него?
Аз... Аз съм му син.
Ела тук. (подсмърква)
(...)
Ако не кажеш на баща си, аз ще го направя.
Ще ни убие, че не сме се подчинили.
Освен ако Калил... или който и да е той... не ни убие първи.
Добре.
След "салат".
ВСИЧКИ: Алах Акбар (Алах е велик)
(звъни звънец на врата)
(пеят щурци)
Ти трябва да си Сами.
- Кой си ти? - Джеймс. Съжалявам,
но съвсем забравих да кажа на децата ми, че идваш на гости.
Сами, това е Джеймс Тимънс.
Той е адвокат. Помага ми с имотните документи на баща ти.
Заповядай.
Майка ти каза ли ти, че баща ти
е оставил доста по-голямо имотно състояние
- отколкото е предполагала? - Да. Фондът Ал Фаид или нещо такова?
САМИ: Да, да. Каза ни.
Свързах се с адвокатите в Дубай
за да взема финансовите документи на фонда.
- И колко пари има? - Не че очакваме нещо.
Предполагах, че Бари е останал без наследство.
Сто милиона долара.
Моля?
Джеймс: Толкова пари има.
Моля?
Наследили сме сто милиона долара?
Не точно.
Условията на фонда
изрично упоменават, че парите се наследяват по мъжка линия.
Самюел...
Ал Файд наследиха сто милиона долара.
Не...
Той получава всички пари? (кикот)
Това е 2015, модерно време е...
- Как така той наследява всички пари?
- Джеймс... Имам много въпроси. - Разбира се.
Почакай, мамо... Не трябва ли да ги сподели? Това легално ли е въобще?
Разбира се, че ще ги споделя. Имам в предвид,
мамо, ако нещо ти трябва,
знаеш, по всяко време, когато и да е, аз...
Мамо, ще ти помагам.
Почакай, ами аз?
Ти... си умна.
Сигурен съм, че ще намериш някой добър мъж
ще си намериш добра работа, ще живееш...
(кикот): комфортен живот.
Хм...
Това не е смешно.
Е, сто милиона долара смятат, че е.
(Сами издиша)
Гани. (говори арабски)
Изглеждаш добре. (усмихва се)
Понякога добрият сън е най-доброто лекарство.
Продължавай с Гани. Аз ще походя с Калил.
Добре е, че ни намери.
Може да избереш коза от стадото
за угощението, което ще правим тази вечер в твоя чест.
(смее се): О... не е необходимо.
Ти си наш гост.
Помолих Делия да ви предаде моята благодарност
за вашето гостоприемство, но исках да ви благодаря и лично.
Възхищавам се на куража ви.
Да застанете срещу тиранин, който обгазява собствените си хора.
Най-малкото което може да направим е да удължим гостоприемството си.
Обгазил е хората си?
Не знаеш.
Разбира се, как бих могъл?
Вчера, в Маан.
Хиляда човека умряха.
Ал Фаид отрича, естествено,
обвинява Ихаб Рашид, но...
всички знаят истината.
Синът е обречен
да повтаря греховете на бащата.
Каквото и да си направил притив режима
ти се възхищавам за това.
Но...
това вече не е твоя битка.
ЖЕНАТА: Той не е като братята си. Той обича училището.
Иска да учи и да стане лекар.
Какво ще прави ако не може да вижда?
Предадох на д-р Махфауд личните си нареждания
да извърши на сина ви
и на всички жертви на тази ужасна трагедия
най-добрите медицински грижи.
Започваме и гореща линия за роднините
- да могат да са със семействата си. - ХАЛИМА: Г-жо Ал Фаид.
- Така че ще бъде в различни части на Маан. - Г-жо Ал Файд!
Г-жо Ал Фаид! Тя ме познава.
- Г-жо Ал Фаид. - Всичко е наред,
всичко е наред, пуснете я.
Моля ви. Халима.
(камерите снимат)
Моята малка сестра.
Нейното име беше Жада.
Много съжалявам.
Как може да съжалявате и да сте виновна едновременно?
Кажете ми, защото ми е любопитно.
Или повтарянето на една лъжа достатъчно пъти
я прави истина, дори за вас?
Ти си достатъчно умна, Халима.
Не трябва да слушаш пропагандата
и да и позволяваш да трови ума ти.
Не те тровят ума ми.
Съжалявам за загубата ти.
Наистина.
Но съм тук за да помогна.
Ако не си готова да приемеш тази помощ... Значи мислиш само за себе си.
Усмихвах се и си затварях очите за твоите игрички, но няма повече.
Не и когато кръвта на сестра ми е по твоите ръце.
Ще получа справедливост за сестра си.
Може би не днес или утре,
но по-скоро отколкото си мислиш. В Абудин
има повече от нас, отколкото можеш да убиеш или да вкараш в затвора!
Д-р Махфауд, благодаря ви.
Да тръгваме.
(говори арабски)
Без деца?
Ема има практика по дебати и...
Сами е в шоу-рума на Ферари с Бернард.
Звучи забавно.
Честно казано, не знаят, че идвам тук.
Защо?
С Бари решихме да не им вкарваме религия в главите
докато ги отглеждаме.
Което беше добре
докато Сами се роди.
Усетих, че имам желанието да го покръстя, но...
не можах.
Не бих могла да го направя без да наруша споразумението ни.
Така ли се чувстваше и Бари?
Никога не повдигнах въпроса.
Вероятно звучи като лудост.
Особено имайки в предвид моята пра-баба
която беше омъжена за тази църква.
Сериозно ли?
Пет поколения Калагани в този град.
Този консервативен, скучен град.
Без палати или прислужници.
Без преврати и химически атаки.
Така и не успях да го споделя с децата ми.
Е, все още не е твърде късно.
Да, но не съм сигурна как ще стане
след като някой ти даде сто милиона долара.
Няма лесен отговор за тези неща.
Преди това искам да се изповядам.
Сякаш наследяването на адски много...
Съжалявам.
...пари е грях.
Тези хора за които се притесняваш
Жертвите на газовата атака...
Парите никога не са били за тях.
Бяха за Сами
или за доведения ти брат.
По-добре, че останаха за Сами.
(въздишка)
АХМОС: Касим.
Дай ми нож.
Татко.
Моля те не ми се сърди.
Калил?
Мюсюлманин ли си?
Да.
Но не се молиш.
Ами...
не съм го практикувал скоро.
Не може да си добър мюсюлманин и да не се молиш.
Вярно е.
Мога да те науча, ако искаш.
Гани,
занеси мляко на братята си.
Не мога сега.
Отивай.
(въздишка)
Синът ми се е обадил на свой познат в армията
относно избягал затворник на име Калил.
Ти носеше затворнически дрехи
така че обясни защо няма никакви данни за теб,
защо никой не те търси?
Защото мислят, че съм умрял.
Ахмос,
Не съм опасен човек.
Значи очакваш да вярвам на лъжец.
Казах ти най-общо кой съм
и защо бях в затвора.
И все пак не е същото като истината.
Бях възмобжно най-близо до нея, опитвайки се да предпазя и двама ни.
Значи сега защитаваш семейството ми.
Ако никой тук не се обажда навън
тогава никой навън няма да дойде да ме търси.
И когато мога да тръгна
ще си тръгна.
(наближава кола)
Влез вътре.
УАФИК: Ей, Касим! Касим!
Аз съм Ахмос, бащата на Касим.
Сър, аз съм Салам Уафик.
Работих с Касим в Соук Ал Тавила, преди армията.
Как мога да ви помогна?
Касим се обади миналата вечер.
Нещо за избягал затворник.
Избягал затворник.
Нищо не излезе в базата данни,
но ние патрулирахме наоколо.
И реших да наминем.
Ако трябва да съм честен, нямаме най-надежната база данни.
Казахте, че сте приятел на Касим.
Да, сър.
Значи знаете, че той има проблеми.
Наркотици и други подобни.
Не се притеснявайте.
Не бихте го предали.
Та, затворника за който спомена,
... Калил...
Той ми е братовчед.
Идва от Асима.
Съжалявам, че синът ми ви е изгубил времето.
(двигателят тръгва)
[...]
Съжалявам. (подсмърча)
Това момиче, Халима,
знаеш ли как ме нарече?
Всичко е наред.
Вероятно беше твърде рано да ходя там
в Маан
дори като оставим настрана "официалната история".
Какво имаш в предвид с "официалната история"?
Означава, че не може да очакваме хората да повярват
на нещата който казваме на останалата част от света.
Каквото казваме за газовите атаки?
Да. За газовите атаки.
Не, ти отиде пред камерите
и каза на всички, че газът е бил техен.
И ти ми повярва?
Да.
Не ми зададе никакви въпроси.
- Ти не искаше да говориш за това. - Не.
- Дори една дума, ти и аз... - Не. Не!
Не е истина, Джамал!
Исках да ти повярвам.
Исках да сме различни.
Не като баща ти.
(плач): Това е...
не трябваше така да се развиват нещата.
Исках обичта
на хората ми.
Исках да бъда майката на държавата.
Виж какво направи.
Никога няма да поправим това.
- Никога няма да го загърбим, Джамал. - Разбира се, че ще го направим.
Чуй ме.
Ще премине.
Хората забравят.
Накрая само ще си спомнят
колко мното те обичат като тяхна първа дама.
Обърнахме нова страница.
15 месеца минаха от брат ми и изборите
и Ихаб и шейха.
Тарик ми каза, че въстанието е потушено.
Абудин е спасен.
Това е просто малка пречка на пътя.
(въздишка)
Нека се занимаем с друго за да махнем тази тема от главите си.
(въздишка)
Благодаря, че
ми позволи да ползвам това.
Говори ли с жена ти?
Всъщност...
не, не съм и звънял.
Благодаря.
Тя трябва да знае, че си жив.
Аз съм враг на държавата.
Дори само да я чуя и ще я поставя в опасност.
По-добре ще е ако не знае.
И децата ми ще са в безопасност ако не знаят.
Може би си прав, че си внимателен.
Особено с правителството.
Когато си достатъчно силен
синовете ми ще те закарат до Соук Ал Тавила
където продаваме месото и кожите.
Близо е до границата с Либия.
Братовчед ми ще ти помогне да преминеш.
Там ще си в безопасност.
Благодаря ти.
Това е...
Благодаря ти.
Не изглеждаш...
убеден.
Съжалявам. Просто се...
приспособявам към факта, че
вече нямам дом.
(...)
Ако искаш...
си добре дошъл да останеш тук
докато желаеш.
Не, не мога да се натрапвам на семейството ти повече.
Не се чувствай задължен да останеш.
Но и не се чувствай задължен да тръгваш.
Еха, мамо.
Това изглежда страхотно.
Да. Чудесно.
Момент, момент. Почакайте.
Имате ли нещо против ако кажем молитва преди да започнем?
Молитва? Като...
молитва-молитва? - Да.
Знам, че никога не сме го правили...
Беше нещо, което семейството ми правеше докато растях.
Нещо като традиция.
Мислех си, че имаме нужда от традиции наоколо.
Но ако...
- не се чувствате комфортно... - Не.
Добре.
Да.
Добре.
Благодарим за даровете, храната и семейството,
за малките неща, които приемаме за даденост,
и за това, че сме си в къщи...
(мъж се моли на арабски)
(други отговарят)
(мъжът продължава молитвата)
(другите отговарят)
(молитва на арабски)
(подсмърчане)
(Нусрат и Лейла се смеят)
- Добре. - Духане. Вълна, вълна, октопод...
- Движение. - Бягане. Циклон!
Духане. Торнадо. Безнадежден си в тази игра, Джамал.
Ураган! Ураган.
Природно бедствие.
Хула танцьор. - Ходене. Ходене.
Моля? Хула танцьор. Не.
Какво? Повече внимание.
- (духане) - Торнадо. Движение напред. Духане...
- Медуза. - Десерт?
Моля? Медуза?
- Бандата на Оушън! - (смях)
Хайде де. Ходене. Вървене. "Да останеш жив"
Моля? "Отнесени от вихъра"! Отнесени? Отнесени. Отне...
- "Отнесени от вихъра". - АХМЕД: Какво?
- Книгата. - Какво?
Не, това.... (смях)
- Синхронизация и корекции от ChrisKe - - www.addic7ed.com -