Досега в "Аферата"...
С нея ли живееш?
Не, Хелън, не живея с нея.
Не я искам близо до децата си.
Е, не можеш да имаш всичко, което си пожелаеш, Хелън.
Видях това на една витрина,
и си помислих колко хубаво би изглеждало на пръста ти.
Да, искам да се омъжа за теб.
- Уитни. - Тя какво прави тук?
Мислех, че не живеете заедно.
Ти си имаш семейство.
- Свали пръстена, кучко! - Просто спри!
- Махни шибания... - Престани! Просто престани с това.
Мислиш ли, че правим грешка?
През целия си живот съм се страхувала
какво си мислят другите за мен и вече приключих.
Това е бонбонче с трева. За по-късно.
Тя не може да научи, че живея с Алисън.
Не се притеснявай, татко. С теб съм.
Изпращам мейл до счетоводителя си
и му пиша да ти изпрати 50,000 долара.
Не искам да взимам повече пари от теб.
Ноа, вземи ги.
Колкото по-скоро се разведете с Хелън,
толкова по-щастливи ще бъдат всички.
Вие ли сте Ноа Солоуей? Това е бракоразводно дело.
Призован сте да се явите в съда.
- sync and corrections by Caio - - превод: KalyFreak - - www.addic7ed.com -
В събота, на 9-ти май,
Ноа Солоуей се върна при жена си и семейството си,
съжалявайки и разкайвайки се за скорошната си измяна
и изявявайки желание да възродят техния...
до преди това щастлив... живот заедно.
На следващия ден, 10-ти май...
След неприятен инцидент, в който съпругът
на любовницата му вади пистолет
пред очите на 17-годишната му дъщеря,
Г-н Солоуей се връща внезапно и импулсивно
в обятията на на споменатата любовница.
Всичко, което той прави, е да лъже, пренебрегва
и травмира клиентката ми
и четирите ѝ деца.
Господин Холоуей е предпочел да живее в едностайна кабина
на около 60 мили извън града.
Шестдесет? Шест нула ли казахте?
Да, Ваша чест. Точно така. Шест нула.
Нагоре по Хъдсън до... Как беше?
Колд Спринг, Ню Йорк.
Което е само временно, Ваша чест.
Така.
Той претендира, че това е само временно,
че само това може да си позволи,
че трябва да довърши книгата си,
че има нужда от мир и спокойствие и така нататък.
Междувременно, два месеца по-късно книгата му все още е недовършена,
кабината е едностайна,
все още е на час и нещо от децата му,
но не спираме дотук.
Г-н Солоуей е заявил,
документирано, в присъствието на адвокат,
че живее сам,
а в действителност... както бе открито от 17-годишната му дъщеря,
едва миналата седмица, за съжаление...
Той се е настанил там с любовницата си,
живее с любовницата си
и на всичкото отгоре, шокиращо и невероятно,
е предложил на любовницата си,
въпреки факта, че все още е женен
за майката на четирите му деца.
Аз ли бъркам,
или мъж, който твърди,
че иска съвместно попечителство върху четирите си деца,
който твърди, че не може да си позволи удачно жилище
за децата, харчи пари,
които няма, за диамантен годежен пръстен?
- Ваша чест... - За мен няма
съвсем никакво съмнение,
че Уитни, Тревор, Мартин и Стейси
ще са много по-добре
с пълно попечителство на майка им.
Посещения? Разбира се.
Но наистина ли ще караме тези четири деца
да си разкъсват времето, да ходят на лагер
някъде горе... в горите по три-четири пъти седмично,
когато си имат цяла къща за себе си?
Красива къща с училището им зад ъгъла,
точно до приятелите им.
- Чакайте. - Да, моля?
Правилно ли чух, че клиентът Ви живее в къща?
Да, с четирите ѝ деца.
Цяла къща, казвате?
Ами, да, но не мисля, че това...
Клиентът Ви собственик ли е на тази "цяла къща"?
Не изцяло, Ваша чест.
Била е купена на кредит през 2003.
А кварталът?
Моля?
Къде живее клиентът Ви?
Парк Слоуп.
Прекрасният Парк Слоуп.
А тази сграда струва приблизително...
Знаем ли колко? - Трудно е да се определи...
$3,175,000. Плюс-минус.
Това е според настоящи обяви
за подобни имоти в района.
Ясно.
А училището зад ъгъла
частно ли е?
Невероятно.
Четирима съдии се въртят, а на нас ни се пада
отдаденият болшевик?
Мислех, че Ноа не иска парите на вашите.
Той така каза по време на преговорите.
Това преди или след плеядата му беше?
"Аз само искам да съм си до езерото, сам със самотния ми лаптоп."
Ще трябва да се съберем преди следващия петък -
майка ти, баща ти, ти, Ед Райнхолд,
да минем през всяка вещ, всеки...
Мамка му. Имам обяд в града.
Ще се оправиш ли? - Може би.
Ако спреш да казваш "любовница".
Ако...
По дяволите, Джон.
Каза го 14 пъти.
Ами, това е правният термин,
но ако предпочиташ, мога да ползвам
"метреса", "държанка"?
- "Курволяк"? - Ами "путка"?
Путка ми харесва. - Ясно. Няма проблем.
Толкова го мразя.
Кажи на вашите, че ще се видим в петък.
Ето те и теб.
Е, какво мислиш?
За кое?
Много смешно.
Шест минути, Уитни.
- Влакът ти не е ли в 1:00? - В 1:40.
Казах на Аугусто къде отивам.
Никога не е чувал за Брин Мар,
но е чужденец, простено му е.
Като му казах за 50-та годишнина със съучениците,
Аугусто разбра веднага.
И съм преобразена.
Ноа иска пари.
Моля?
Щеше ли да ме попиташ за изслушването,
или ще продължиш да говориш за прическата си?
Разбира се. Щях да те попитам.
Ппросто предположих, че всичко е преминало гладко.
Е, не мина.
Когато бяхме при бракоразводния, всичко беше гладко.
Но като стигнахме до съд,
той поиска половината от всичко.
Половината пари, половината къща.
Половината от половината.
Това е нелепо.
Съдията не мисли така.
Явно не ни провървя с него, защото...
не обича богаташите.
Е, това очевидно е несправедливо.
За твое здраве.
Ще се обадя на Джон от влака.
Ще поискаме друг съдия, а ако не успеем,
не мисля, че ще е проблем.
Къщата е защитена от ипотеката.
Всъщност, смятам, че това е проблем.
Направо, голям проблем. - Моля те.
Ако баща ти е добър в нещо, това е да пази парите си.
Добре, обади му се и му кажи,
че Готлиф иска да се срещнем в петък.
Иска да поговорят...
Няма. Не мога.
Не можеш да говориш с адвоката си
и с мениджъра на бизнеса ти?
Не мога да помоля баща ти да дойде в петък.
Добре, добре, забрави. Отивай на срещата със съучениците.
-Аз бих... -Похвали се с новата си безумна прическа.
Не знам къде е той.
Какво?
Последното, което чух, е че е в Тулса
със своя бивша студентка.
Айна.
Казва, че е влюбен.
Господи, успокой се. Идваме.
Някой има ли Ксанакс за таксиметровия?
Уитни, изглеждаш много добре.
- Тръгваме ли. - Да.
Мислех, че не искаш да ходиш.
Не искам. Баба ми плати.
Добре. Идвам.
Идвам.
Здравей.
- Здрасти. - Здрасти.
Децата вкъщи ли са? Няма ги, нали?
Не.
Прекрасно.
Знаеш ли, когато не ми се обади,
помислих, че сутринта е минало зле.
Беше ли кошмарно?
Да, не ми беше от любимите.
А може ли да е?
Заповядай.
Знаеш ли, независимо колко много и двамата го искате,
ще има голяма мъка, докато стане.
В деня на нашето изслушване, с Вал, отидохме на мястото
където се срещнахме, барът на Руди, на девета улица.
И се отрязахме с текила.
- Направо се усмъртихме. - Заедно?
Да, знам. Трябва да има и по-добър начин.
Затова казах на партньорите ми, че си взимам дълъг обяд.
Освободих си 90 минути, преди да трябва да се връщам.
И сега имаме час и 10 минути.
Така че...
времето е достатъчно.
- Здравей. - Здравей.
Искаш да се чукаме и после да си отвориш подаръка,
или първо ще го отвориш, после ще се чукаме?
Какво ще кажеш първо да го отворя?
По дяволите.
Не, мисля че е чудесно. Шегувам се, чудесно е.
Подаръкът е страхотен. Ще ти хареса.
- Добре. - Ела.
- Да видим. - Да, ммм-хм.
С еднорог.
Да, винаги са ми били слабост.
Какво? Не те ли възбуждат?
Намерих го в стаята на Кейт, останало е от рождения ден.
Буенос Айрес?
Чудех се,
може би Мароко или Рио,
не знам, ще го сменим, не е проблем.
Аз...
Не знам, туристическитят сезон ми изглеждаше подходящ.
Да... Предполагам.
Делото трябва да е свършило дотогава.
Ще имаш нужда от почивка.
Нали?
Не се радваш.
Радвам се. Мисля, че е страхотно.
Просто, аз... Трудно ми е...
Много напред във времето е, разбираш ли?
Имам магазина и децата.
Не знам как ще се реши попечителството, така че...
Една седмица. Само една седмица.
Ще останат при Ноа.
- В бараката му. - Не, не в бараката му.
В апартамент. Дадох му 50 бона.
Ще си намери двустайна квартира и двуетажни легла.
Дал си му 50 бона?
Не трябваше ли?
Каза, че не успява с книгата и че са му нужни пари.
Помислих си, "Добре".
Нали? Защото, колкото по-бързо си подреди живота,
толкова по-добре за теб
За нас.
Хелън, аз мисля за нас.
Той е и мой приятел.
Виж, не мога.
Съжалявам. Мислех, че ще мога.
Прекалено е скоро.
Объркано е...
чувствам, че не е правилно.
Заради еднорога е, нали?
Господи. Трябваше да се досетя.
Знаех си. Още в колежа.
Още в момента, в който те видях, си казах:
"Гова момиче е прекалено добро за мен
Тя е твърде красива. Твърде богата."
И за Ноа също, но пък, видиш ли, ти се ожени за него.
По дяволите, ожени се за него,
а аз си помислих: "Е, добре...
сгрешил съм."
После ти благоволи да ме чукаш и аз не можех да повярвам.
В смисъл, в леглото ми имаше ангел.
Който е истински и земен.
- Добре, Макс, Макс... - И забавен...
Оказва се, че първото ми впечатление е било правилно.
Никой не е достатъчно добър за теб.
Никой не може да те направи щастлива.
Ноа ме напусна, Макс.
Как е бизнесът?
Хелън.
Мислех, че днес си в съда.
Днес бях в съда.
После се прибрах вкъщи,
после реших, че ще е добре да мина
и да ти помогна да продадеш нещо.
Може пък някой да си купи нещо,
като не сме имали печалба от над две години,
и бившият ми е решен да открадне всичките ми пари.
Ох. Толкова ли е зле?
Клиент.
Тези са жестоки.
Не разбирам точно какво е.
За олио и оцет е.
Слагате оцета тук,
олиото тук...
а после го накланяте.
Виждате ли?
Оцет, олио.
Много е хубаво.
Революционно е.
Ще промени начина, по който ядете салата.
Обикновено използваме готов дресинг, но благодаря.
Много е хубаво.
Произведено от виетнамски проститутки.
По точно, бивши проститутки.
Сега живеят в Осло и духат стъкло.
Не мисля, че го иска, Хелън.
Имали са ужасен живот.
- Благодаря. - Довиждане, Астрид.
Отвратителен, ужасен живот, не като твоя!
Ти, остаряваща, ботоксова, хипстърска кучко!
Кучка!
Ей, добре ли си?
Супер съм. Защо?
Главата напред.
Диди, ние сме приятелки, нали?
Да, разбира се, че сме приятелки.
Знаеш ли, че се развеждам?
Споменах ли ти предишния път?
Да, каза ми. Гадна работа.
Ужасна.
Днес ходих на изслушване в съда.
Исках някой да дойде с мен,
някой да ме подкрепя, да направи нещата
по-малко ужасяващи,
но всички, на които се обадих, не можеха.
О, не, не. Главата направо.
Съжалявам, да.
Това е наистина прецакано, знаеш ли?
Започваш да се замисляш кои са ти истински приятели.
Хората просто изчезват.
Те...
изпарвят се!
Наистина.
Отменят срещи. Не се обаждат.
А ако все пак се обадят...
обаждат се и задават 800 въпроса.
От типа: "Много ли се карахте?
Много ли се чукахте? А правехте ли орален секс?"
Това е просто безумие. Съвсем са се побъркали.
Все едно се страхуват,
че разводът
е заразен.
Да, застани мирно.
Съжалявам.
Изядох един от онези... ъъъ... бонбони?
За ядене. Бонбон.
Чу ли това?
Да чуя кое?
Пръднах с вагината си.
Пръцнах.
Два пъти, откакто седя тук.
Трябва да ида за още фолио.
Стой малко.
Мога да постоя. Мога здраво да постоя.
Тревор?
Стейси?
Не, четвъртък е. Баща ви ви взима.
Ще ви води на изложбата на жаби, а след това...
Не, не е сряда.
Мамка му!
Добре, стойте там, миличка. Веднага идвам.
Стой там с Тревор.
Идвам до 20 минути. Става ли?
Само стойте. 20 минути.
Мамка му. Мамка му! Трябва да тръгвам.
Тръгвам. Ето. - Не, не, не.
Още имаш боя по косата.
Ето, вземи това. Чакай, вземи още.
Децата ми са на военноморското пристанище.
Обичам те.
Ей!
Спри да се смееш!
Мамка му!
Такси! Такси!
Такси!
Хей!
Мамичката ти.
За Бога. Внимавай!
Здрасти хора. Много съжалявам.
Много, много съжалявам.
Моля те, не се сърди. Не се сърдете.
Почти 4 часът е.
Знам. Мама се обърка.
Мислех, че баща им ще ги взима.
Той ги взима утре. Утре.
Мислех, че днес е утре.
Уау, това е страхотно.
Това Кулата на свободата ли е?
Не, ракета е.
Ракета. Страхотно!
Малко е голяма, но... - Какво ти е на косата?
Опитахме се да ги подкараме по време на обяд,
но моята беше много голяма. - Така ли?
Всигна се на около 5см,
а тази на Виолет се вдигна на около 3 метра!
Стейси, ще ми направиш ли услуга?
Какво?
Ще преместиш ли малко ракетата?
Пречи ми да виждам.
- Не стигам. - Ще стигнеш, миличка.
Разкопчай си колана за малко...
После... какво? Какво?
По дяволите.
Да?
Инвалид ли сте, госпожо?
Дали съм инвалид?
Саката.
Ами, жена ми ползва проходилка,
бихме искали да паркираме тук, ако може.
О, по дяволите, съжалявам. Тръгвам.
- Да, тя просто... - Тръгвам.
- Мамо, тръгвай! - Направиха ѝ операция през май.
Тръгваме, тръгваме. Добре, потеглям.
Ваше е, ясно. Няма проблем.
Стейси? Дай да видя.
Дай да видя, миличка. Искам да видя.
Защо не погледна?
- Дай на мама да види. - По дяволите!
- Не ме ли видяхте? - Добре.
Само драскотина е. Малка цицина.
Не е страшно. Нищо страшно.
Защо ѝ каза да си разкопчае колана?
- Не беше ли закопчана? - Вижте...
- Госпожо, децата добре ли са? - Да, добре са.
Добре са. Има малка...
Малка цицина. Малка. Ясно?
Влизай в колата? - Може ли документите, моля?
Да, разбира се. Веднага.
Боже.
Малка бъркотия е тук.
О, виж, намерих ти розовата лента.
Перфектно крие цицини.
А ето го...
и портфейла ми.
И книжката.
Какво има в чантата Ви, госпожо?
Протеиново блокче.
Може ли да погледна?
Сега? То там няма нищо.
Просто... - Покажи му, тогава.
Вижте, моля Ви, не ме карайте да го правя.
Децата ми са тук.
Точно тук са.
А вече са ми сърдити и без това...
Дайте ми чантата, моля.
- Просто... - Дай му я, мамо.
Мамо!
Тревор! Какво правиш?
Тревор, това е мое! - Госпожо, ако обичате...
Чакай....
Добре, това е посегателство срещу полицай.
- Не съм му посягала! - Хайде.
Не съм му посягала. Чакайте малко. Чакайте.
Какво правите? Трябва да звънна на съпруга ми.
- Мамо! Мамо! - Ръцете зад гърба, ако обичате.
Чакайте, трябва да звънна на съпруга ми.
- И двете ръце зад гърба. - Добре!
Ще звънна на... Добре, хубаво, добре!
И двете ръце зад гърба.
Но трябва да звънна на съпруга ми.
Трябва да му звънна!
- Татко! - Тате!
Какво става?
Къде е...
Какво става? Какво се е случило?
Била е без колан?
Какво?
Какво, по дяволите, става, Хелън?
Да не си си загубила ума?
Хелън?
Защо ни го причиняваш?
Казах му, няма шанс, задник.
Можеш да чукаш малката кучка
и очакваш да си видиш детето отново?
Пак си помисли.
- Много ясно. - Мамка му.
А после ми звъни след две седмици,
мил и добър.
Задникът звънеше от затвора
и искаше да му плащам гаранцията.
Викам, ти луд ли си?
Аз нямам една стотинка в сметката.
Викам, тъпако, няма да стане.
Не беше расистко, когато на Хондата ти
ѝ изгоряха два фара, а...
[Втора част: Ноа] Клиентът ми винаги е бил баща за подражание,
много близък с децата си.
Той разбира, че местоживеенето му
през последните два месеца се отразява зле на семейството му.
На него също.
Взел е мерки да промени това.
Теглил е заем
и по-късно днес ще оглежда апартаменти.
Дву- и тристайни в Бруклин
и до 1-ви август трябва да е подписал договор.
- Имам въпрос. - Да, Ваша чест?
Г-н Солоуей сам ли планира
да живее в дву- или тристайния апартамент?
- Да. Сам. - Не говорихме...
- Защото според... - Не сега, Ноа.
... това, което виждам, тези документи...
Казах ти какъв е планът. Не трябва ли просто да следваме...
Ако г-н Солоуей има коментар,
може би ще иска да го сподели със съда?
Няма коментар, Ваша чест.
Просто му кажи, че искам... Че ще живея с нея.
Поне през част от времето.
Съжалявам, наистина ли чух това?
- Може да сме честни. - Г-н Солоуей...
Не искам да съм юридически обвързан.
Ще Ви попитам още веднъж, директно.
Сам ли ще живеете в този нов
дву- или тристаен апартамент?
Ами, аз... Надявах се да съм
с децата ми, поне през част от времето.
Планът беше г-ца Бейли също да е там с мен,
когато тях ги няма и да си тръгва, когато ще идват.
Поне като за начало. Не бих я натрапвал на децата ми.
Ще го караме бавно,
ще видя как се чувстват, от какво имат нужда...
Добре.
От всичко, което чух тази сутрин,
нуждите на децата Ви, г-н Солоуей,
не са били на преден план
поне през последната една година.
Препоръчвам това да се промени веднага,
особено ако искате да ги виждате
по-често от през седмица.
Седнете, моля.
Ще назнача съдебна заповед,
забраняваща на г-ца Бейли да има контакт
с четирите деца до вдигане на забраната,
ще назнача също и дата за изслушване
за след осем седмици.
Но...
Ще ви дам съвет.
Разходете се в Проспект парк.
По цялата река Хъдсън, премислете всичко,
и се опитайте да стигнете до разумно
зряло решение извън този съд.
Защото, ще ви кажа и на двамата,
няма нищо по-лошо за децата
от оспорвано попечителство.
Новата дата е вторник, 18-ти.
Надявам се да не ви видя тогава.
- Благодаря. - Нещо друго?
- Не, благодаря. - Добър апетит.
Мерси.
Хей, точно на време.
Поръчах ти бургер с пуешко.
Мерси.
Тук е приятно. - Нали? Точно го отвориха.
Има и нов пазар на ъгъла.
Рита го отбеляза.
А Рита е...
Брокерът ни. Рита.
Мисля, че ни намерих апартамент.
Показа ми пет, не харесах 4 от тях,
но този, на Бедфорд и Карол,
е на две минути от тук.
Малко е малък, може би, но...
е светъл и открит.
Може да видиш снимки. Ето.
Това е спалнята, виж колко е светла.
Това е холът.
Втората баня.
Стойка за велосипеди.
Рита каза, че можем да идем да го видим в 4.
Алисън, аз...
Съжалявам, просто много се вълнувам.
Добре ли си? Как мина в съда?
Беше...
Мамка му.
Това е ужасно. Наистина е ужасно.
Много съжалявам.
За какво?
Не мисля, че ще можем да живеем заедно.
Поне за сега. Само за сега.
Уитни се е върнала при Хелън и...
е действала.
Бил съм лъжец. Крещял съм ѝ.
Изгонил съм я.
Защо ли не съм изненадана?
Адвокатът им твърди, че е била травмирана,
така че съдията издаде съдебна заповед,
която ти забранява да доближаваш децата.
Издал е заповед?
Може ли да го направи? - Да...
Така изглежда.
Всичко наред ли е?
Да, благодаря.
- Още кафе? - Не, всичко е наред. Благодаря.
А аз какво да правя?
Да остана в Колд Спринг завинаги?
Не, не завинаги. Само...
Само докато делото приключи и заповедта отпадне.
Мога да те виждам всеки...
Временно е, Ал.
Само няколко месеца, а после ще имаме цял живот заедно.
А и да пътуваш постоянно не е добър вариант.
Работиш там. Ивон има нужда от теб.
Аз имам нужда от теб.
Имам нужда от теб.
Не разбираш ли?
Не искам да съм сама.
Съжалявам, Ноа, просто...
Казваш, че са само месеци, може и да са само месеци,
но колко дълго чакахме за това?
Цялото това криене, времето разделени,
а сега можем да сме заедно.
Истински заедно. - Знам.
А и обожавам този апартамент, виждам ни в него.
Аз също.
Тогава, може би да дадем на Хелън това, което иска.
Какво?
Може би децата могат да идват през уикендите.
Искаш от мен да виждам децата си през уикендите?
Или по-често. Не знам.
Звучиш като да знаеш.
Не знам, просто казвам, че...
Може ли да не вдигаш, моля...
Ало?
Не мога, Хелън. В Краун Хейтс съм.
Аз...
Защо? Какво е станало?
Хей, Стейси, Трев!
- Татко! - Тате!
Хей!
Добре ли сте? Какво е станало?
- Мама блъсна колата. - Аз си ударих главата.
Дай да видя. Дай да видя.
Съжалявам, миличка.
Внимавам.
Мама ѝ каза да си премести ракетата.
Каза ѝ да си откопчае колана.
- Каква ракета? - Трябват ли ми шевове?
Не искам шевове. - Не, нищо ти няма.
Къде е мама?
- Хей! Тези са скъпи! - За Бога.
Извинете!
Може ли да наглеждате децата ми за момент.
Заведете ги до будката.
Вземете им сок или сладолед или каквото.
Веднага се връщам.
- Не, тате, остани. - Хайде.
Ще се върна.
Хелън, какво става?
- Това е лудост. - Ноа, ударих колата.
- Вие ли сте съпругът? - Бившият съпруг.
Бивш. Изневери ми.
Защо се смееш? Стейси е ранена.
Намерихме марихуана в чантата ѝ
и вапорайзер.
Друсана си? С децата в колата?
Децата са винаги в колата ми.
Кога не са ми били в колата?
- Видя ли главата на Стейси? - Г-не...
По-добре не казвай на съдия Полк.
Развеждаме се.
Медиците превързаха раната на дъщеря Ви.
Полк. Съдия Полк. Развеждаме се.
Полк. Полк, Полк...
Хелън, спри да се смееш! Просто престани.
Полк. Така се казва.
Стига с глупостите.
Защо?
Защо ти можеш да ги вършиш, а аз - не?
Трябва ли да ходим на лагера утре?
По-скоро не.
- Може ли да гледаме филм? - Може.
Може ли да гледаме два филма?
Може.
- "Г-жа Даутфайър"! - Забрави.
Гледала си го 80 пъти.
И? Ударих си главата.
Дай ѝ тя да избере.
А тя... В затвора ли е?
Не, не, просто отиде до участъка.
Ще се върне до сутринта.
Значи, ти ще останеш при нас?
Не. Вземи си четката и резервни дрехи.
Да изчезваме от тук.
- Какво? - Тревър! Стейси!
Без повече филми! Елате да си оправите багажа.
Къде ще ходим?
Ето ни, в края на първото.
Две вътре, едно - вън. Хосе Пирела е батсман.
Суансън хвърля и успява.
Нисък слайдър, навън.
Първа топка за Пирела.
Мислех, че Пирела е контузен.
Ето ги!
- Здрасти, Стейси! - Здравейте, деца.
- Уау, изглежда болезнено. - Хайде.
- Правиха ли ти шевове? - Добре, добре.
Дайте да прегърна пациента. - Чакай малко...
Не, аз съм! Аз съм!
О, ти си пациентът!
Как си, принцесо? - Добре.
Знаеш ли, че имаме батут?
- Да, нов ни е! - Елате да го видите.
Добре, идете да го проверите.
Само внимателно! Без повече контузии.
Благодаря, че ни приехте.
Пълен пансион.
Ще ви нахраним. Ще ти поправя стоповете.
Трябва да те предупредя, че баща ти е тук.
Какво? Нина защо не ми каза?
Не мислеше, че ще дойдеш.
Здрасти.
Здравей.
Шест, седем, осем.
Превъртя се!
Не знам, харесвам го.
Състезатели, които хвърлят в горните 90, не растат по дърветата.
Батърите се справят със скоростта в наши дни.
Знам,
но в предния ининг отстрани Харди.
Има невероятен контрол.
Кой е това? Еовалди? Момчето от Делфините?
Делфините?
Тоест, Марлините.
Марлините.
Как се справя?
Трябва да ида до тоалетна.
Донеси още ядки.
Делфините са футболен отбор.
Да, знам това.
Тези дни ме изнервя.
Не знаех, че ще си тук.
Често ли идваш?
Всеки два-три месеца.
По-рядко през зимата.
Да, нормално.
Това е хубаво.
Още пазя лодката ти.
Беше ни в спалнята с Хелън.
Едно от малкото неща, които взех, когато си тръгнах.
Не знам дали Нина ти е казала...
На колко години си? 47?
46.
На 50-тия ми рожден ден.
С майка ти... Нещата вече бяха зле.
Тя беше с шини, в инвалиден стол.
Искаше да ми подари подарък.
Извика ме в кухнята.
Беше срещнала едно момиче в библиотеката.
"Блондинка", каза. "Млада, либерал".
Каза, че искам да се срещна с нея.
Добре, татко, не искам да знам.
Отказах ѝ.
Казах не, защото я обичах.
За Бога.
Мартин, започва.
Кашу.
Пречиш ми да гледам.
Има уиски, ако искаш.
- Така ли? - Ето там.
Помниш ли първия път, когато Хелън дойде тук?
Дадох ѝ вино, а тя не го докосна.
Направо се нацупи.
Съмнявам се да се е нацупила.
Нацупи си се.
Наистина.
В дрегер ли е духала?
Да.
И са намерили трева в чантата ѝ.
Какво?
Била е пияна и друсана?
Наздраве.
Честно казано, това май е най-добрият вариант.
Сутринта нямах смелост да се изправя в съда.
А сега...
Шофиране в нетрезво състояние плюс трева?
Ако исках пълно попечителство,
щях да имам шанс.
Пълно попечителство?
На четирите деца?
Да.
С теб?
Да.
Чакай малко. Не си клати главата.
Защо... защо пък не?
Защо не? Ами, Ноз, Стейси е на 7.
Знам, че е на 7.
Тревор е на 10. Още са много малки.
Да, така е, и бяха оставени сами
пред лагера за над час,
а после блъснати в спряла кола.
Мислиш, че не мога да се справя по-добре?
- Никой не казва това. - Но всъщност го казват.
Повярвай ми, казват го.
Трябваше да я видиш как ме гледаше сутринта.
Самодоволно.
Шибаният адвокат на Брус
се опитва да ме изкара като някой демон,
небрежен тъпак,
на когото не му пука за децата.
Познайте,
изненада. Пука ми. Доста.
Тогава го покажи!
Ще отнемеш децата от майка им,
отгоре на всичко?
От горе на... кое?
Виж, Хелън може и да е снобарка,
а и се провали... Веднъж.
- Какво, защитаваш ли я? - Не!
Казваш, че просто трябва да зарежа всичко?
Да я оставя да е нейното? Отново?
- Не. Не! - Правя това, Нина.
Правя го от шибани 20 години.
Да, и после си тръгна.
Виж, Ноа, съжалявам, но обичам децата,
а те преживяват кошмар.
Родителите им се развеждат изведнъж от нищото.
Баща им живее с приятелката му...
Не живея с приятелката си.
Мислех, че живееш с нея.
Не, но искам, и би трябвало да мога.
Но точно ѝ казах, че това няма да се случи.
Няма да се случи заради децата ми!
Чудесно! Браво!
Само че не е браво, защото я обичам.
- Боже. - Влюбен съм в нея, Нина!
А аз съм влюбена в Брад Пит,
но не ми се получава да живея с него!
Ноа, съжалявам, но...
Погледни ме в очите.
Кажи ми, че искаш децата с теб постоянно?
Да не искаш да кажеш, че не искам?
Добре, ами...
Ще тръгваме.
- Какво? Моля те, не ставай... - Татко е тук. Няма проблем.
И без това няма място и за нас.
Има място. Ще почакаш ли...
По дяволите! Лигльо!
Майната ти, Нина.
Ето защо не идвам на гости.
Ставай, Мартин. Тръгваме си.
- Аз не тръгвам. - Да, тръгваме. Хайде.
- Има още два ининга. - Ставай веднага!
Такъв си задник.
Хайде.
Шибаняк.
Кажи на Хелън, че съжалявам.
Достатъчно. Тревър, тръгваме.
Тръгвате? Тъкмо запалих барбекюто.
Вземи си чантата. Моля те, вземи си чантата.
Тревър, достатъчно. Хайде.
Тръгваме. Хайде.
Спри да скачаш. Хайде.
Тревър, слизай! Слизай от батута!
Слизай веднага!
Ела тук.
Не, тате, чакай малко!
Чакай! Какво ти става?
Не, татко! Какво правиш?
Къде отиваме?
Още не съм решил.
Искам да се обадя на мама.
Не можем точно сега да се обадим на мама, Стейс. Съжалявам.
- Защо не можем? - Защото е в затвора, идиот.
- Тревър! - Мама е в затвора?
- Да! - Не, не е в затвора.
Утре ще я видите. - Трябва ми тоалетна.
Трябва ми тоалетна! Веднага! - Добре. Добре.
По-добре ли си?
Виж, мисля, че трябва да пиеш нещо.
Имам джинджър ейл.
Мартин, ще ме пуснеш ли?
Боже. Какво става? По-зле ли е?
Успя ли?
Мартин, успя ли? - Не!
Боли ме.
Болката не е остра? Защото ти...
Ще млъкнеш ли, моля те?
Добре... просто...
Кажи ми как го усещаш?
Помниш ли какво яде днес?
Какво обядва?
По-добре ли е?
Виж, знам, че си ми ядосан, защото си тръгнахме.
И за много други неща, но се опитвам да ти помогна.
Ще разберем какво става.
Тате.
- Не... не сега. - Телефонът ти.
- Стейси. - Някой ти звъни.
Добре, мерси.
Добре, отивай да гледаш телевизия.
Той добре ли е?
Добре е. Отивай. Хайде.
Ало? Алисън, здрасти, не мога да говоря в момента.
Просто... Телевизия, хайде.
Не мога, защото... защото съм в тъпия Комфърт Касъл
в Джърси и на Мартин му има нещо.
Не знам, коремът му.
Виж, ще ти звънна после.
Не, не повръща.
Казва, че има, но не може.
Да, разбира се, но имат само номер
за спешни случаи, а този не е такъв.
Поне, така си мислех, докато...
Какво?
Мартин, трябва...
Мартин, трябва да ти натисна корема, става ли?
Махни се!
Не ми дава да го пипам.
Да. Не, той не може да се изправи от пода.
Искаш да скача на един крак?
Какво? В болница?
Няма да ходя в болница!
Сигурна ли си? Че е...
- Затваряй телефона! - Добре, виж, трябва да вървя.
- Затваряй! - Добре, чао.
Дай да ти пипна корама, моля те.
Трябва само да натисна...
- Остави ме да акам! - Добре, давай.
Хей, съжалявам за одеве.
Не, добре е.
Изходи се. Сега спи.
Липсваш ми.
Долу? Къде?
Какво ще се случи с нас?
Не може да се отрече, Ваша чест,
клиентът ми е публична личност.
А тук на острова в окръг Съфолк?
Няма начин. Обожанието към Ноа Солоуей,
животът му, личният му живот, работата му...
е достигнало гигантски размери
само през месеца откакто подадохме искането.
Книжарница Атикус в Монток, Ню Йорк,
са направили три поръчки
за нов тираж на "Спускане".
Да смятаме, че клиентът ми може да получи справедлив процес
където и да е в околността
само по себе си е литературна измислица.
Народът би ли искал да отговори?
Само да отбележим, че в окръг Съфолк
има 1,5 милиона потенциални хора за жури.
Почти съм сигурен, че можем да намерим 12 от тях,
които не са чели книгата на обвиняемия.
И вероятно трябва да напомня на защитата,
че предложението ни за сделка е все още валидно.
В случай, че са размислили.
А условията са?
Убийство поради невнимание
със затвор от една до три години.
Защитата ще отговори ли?
Само с "Благодаря, но не, благодаря".
Добре, след разглеждане на иска
и изслушване на красноречивите ви аргументи,
ще отсъдя в полза на народа.
Искането за промяна на местоположението се отхвърля.
Ако не се стигне до споразумение,
делото ще започне в тази съдебна зала
след четири месеца.