Досега в "Имало едно време"...
Ема, има начин да съединим Ескалибур.
Искра от първия огън на човечеството,
Пламъка на Прометей.
Ескалибур е направен от топлината му.
Знаеш, че винаги оцелявам.
Този пръстен е причината.
Внимавай, Ема.
Каква хитра рецепта за прихващаща отвара
Може да контролира най-могъщия магьосник в света.
Мерлин! Колко мило от твоя страна да се появиш, когато те викам.
Ти излъга Дейвид.
И не ми достави удоволствие.
Той е добър човек.
Но първо мисля за кралството си.
Това е палатката на Артур.
Аз влизам първи.
Вие двамата пазете.
А ако нашият непочтен крал реши да се отбранява?
Ще му се иска да не беше.
Артур! Дейвид!
Хубаво е да те видя, приятелю.
Ела, седни, Присъедини се към нас.
Защо не обясниш защо ме излъга?
Защо опита да изгориш Пурпурната корона.
Значи си разбрал. Да, разбрах...
Приятелю.
Тази част беше истина.
Е, няма значение.
Вече не.
Но аз искам отговори.
Виждаш ли... Имаше съобщение от Мерлин.
Той каза, че има само един човек,
който може да победи Мрачния, Нимуе.
Кажи ми кой е това.
Измъква се!
Гледай ти.
Изглежда, че си носиш кука на бой с мечове.
Всъщност, имам и меч,
но го сложих някъде. Жалко.
Винаги простите грешки ни убиват.
Ескалибур.
Цял е.
Да, така е.
Но няма да ти помогне.
Този меч не контролира никого вече.
А!
Предполагам, че трябва да кажа "благодаря".
Не е нужно да казваш нищо.
Просто не го прави отново.
Трябва да се извиня
за това, което казах на кораба.
Затова, че отказа да ме приемеш
или затова, че каза, че не ме обичаш?
Малко по-заплетено е.
Няма значение. Аз съм Мрачния.
Повече си от Мрачния. Все още си си ти.
Ти ме спаси.
Това беше Ема.
Какво искаш от мен?
Искам да ти помогна.
И ми трябва помощта ти, за да го направя.
Коя е Нимуе
и как може тя да победи мрака?
Нимуе вече не е от значение.
Всичко ще приключи утре.
Какво ще приключи утре? И защо ти е този проклет меч?
А.
Цялата тази сила,
а дори нямаш куража
да отговориш на един прост проклет въпрос.
Защо ти е Ескалибур?
Знам, че все още си там, Ема,
и знам, че въпреки всичко
винаги си имаш причина! Прав си, имам!
Искаш ли да знаеш защо правя всичко това?
Правя го заради теб.
Мамо, направи ли го?
-Откри ли искрата на... -Прометей, да.
Сега можем да я използваме, за да оправим Ескалибур.
-Най-накрая добри новини. -Това е чудесно, мамо.
Нека махнем мрака от теб.
Хайде. Къде е меча?
Не знам.
Никой не се е връщал.
Наистина?
Трябваше да са се върнали преди часове.
Виждал ли си Мерлин?
Мислех, че е с теб.
Беше, но после изчезна. Нещо не е наред.
Не мисля, че тук сме в безопастност.
Бабо, нека затворим.
Една крачка пред вас съм.
Хенри, заключи отпред. Аз отивам отзад.
Хенри?
Той ще бъде наред, когато приключим.
Съжалявам за театъра.
Това обикновено не е моя стил,
но...трябва да следвам заповеди.
Заповеди? Заповедите на кого?
На Артур.
Непокорният ми ученик е направил нещо, което не бях предвидил.
Свързал ме е с Ескалибур.
Артур ми заподява
да възстановя Ескалибур,
което значи, че камата
и пламъка на Прометей ми трябват.
Не.
После ще ми заповяда да убия семейството ти,
и Ема, колко и да не ми харесва, ще трябва да го направя.
-Артур държи семейството ми? -Да.
Заради мен. Съжалявам.
Той иска да направи замяна
в сърцето на Шотландската гора
след един час...
Техният живов срещу камата и пламъка.
Това време не е достатъчно. Това дори не е пламък още.
Виждал съм силата в теб, Ема.
Когато си готова да запалиш искрата, тя ще загори.
И Артур ще получи каквото иска.
Мечът отново ще бъде цял.
Значи трябва да се предам без бой?
Приемането е форма на сила.
Знам, че мрака живее в теб, Ема,
но те умолявам.
Не търси отмъщение.
Не прави същата грешка като Нимуе.
Коя е Нимуе?
Какво по дяволите е станало в Камелот?
Де да знаех.
Русият демон ми отне спомените,
както направи и с вас.
Тогава защо унищожи съобщението на Мерлин?
Какво не ни казваш?!
Достатъчно. Той не знае нищо.
Той е крал, но без кралство.
Колкото и да не му харесва...
Той вече не е важен.
По-добре ли се чувстваш?
Ще се чувствам по-добре когато получа отговори.
Ема каза, че всичко това било заради мен.
Наистина ли си толкова наивен?
Тя те манипулира.
Това прави Мрачния.
Не.
Този път Ема говореше.
Може би вече няма Ема.
Вече не. Тя е права.
Това е Мрачния,
тя държи Ескалибур,
и тя ще унищожи цялата светла магия.
Значи според вас това е причината?
Меч, който всъщност още не е използван?
Е, очевидно се нуждае от друга съставка,
за да направи заклинанието.
Разбираме коя е
и ѝ попречваме да я вземе.
И си връщаме Ема обратно.
Всички можете да гледате заклинания, докато посинеете.
Но нещо стана между мен и нея в Камелот.
Единствения начин да помогнем на Ема
е да открием какво по дяволите е било.
Крокодиле, трябва да поговорим.
Не си ли чул?
Не съм този човек вече.
Бел, ъм можеш...
Да. Съжалявам, помислих си, че може би е Ема.
Хубаво е, че не съм.
Един лък не би ти свършил работа.
Ами, най-доброто, с което разполагаме.
Имах малко заделено мастило от сепия за дъждовни дни,
но, за съжаление,
тя го намери.
Мрачните са такива, те са достатъчно
умни, за да накарат всички да повярват,
че наистина са се променили.
Трябва да разбера какво се случва в главата на Ема.
Тя каза, че прави всичко това заради мен.
Не става въпрос какво си направил ти,
а какво е направила тя.
Сигурен ли си?
Виждал съм този поглед, който има тя.
Поглед, който познавам прекалено добре...
съжаление.
Станах Мрачния, за да спася сина си.
Допуснах безброй грехове по пътя,
уверявах се, че се ги изкупя всичките,
когато го намеря.
Но нещата никога не се получават така както си мислиш, че ще станат.
Ако искаш да разбереш какво търси Ема Суон
разбери какъв грях ще изкупва.
И как да го направя?
Търсих я навсякъде.
Тя не иска да бъде намерена.
Ема!
Какво се случи между нас?
Какво по дяволите искаш от мен?
Не бих палил това, ако бях теб.
Което съм.
-Ако Артур използва това, за да възстанови Ескалибур,
той ще те убие
и това са лоши новини за нас, които сме в главата ти.
Нямам избор.
Трябва да запаля искрата, за да спася семейството си.
Не мога да рискувам животите им.
Какво му има на това?
На това?
Или какво ти има на теб?
Мерлин каза, че можеш да запалиш това
само когато си готова да се откажеш от мрака.
Може би не си.
Грешиш.
Е, докажи ми тогава. Запали го.
Хайде, направи го.
Просто...просто го направи.
-Просто...запали го! -Опитвам се!
-Хей. -Хенри.
Не трябваше да виждаш това.
Какво се опитваше да направиш?
Запали този пламък.
Е, какво ти казват тези гласове?
Че не мога да го направя,
защото отказвам да се предам на мрака.
Може би се нуждаеш от малко мотивация.
Ето.
Искам да ти покажа нещо.
Малък проект, върху който аз и Хук работихме заедно.
Операция Бял лебед.
Той търсеше къща, която ще харесаш...
така че, когато се приберем...
той може да ме попита дали искам да се нанеса при него.
Той каза, че къщата е обещание,
нещо като план за бъдещето.
Знаеш ли какво?
Гласовете в главата ми бяха прави.
Не искам да се отказвам от мрака.
-Все още не. -Какво?
Трябва да ги използвам още веднъж.
Донесох камата и пламъка,
но няма да ги получип, докато не пуснеш семейството ми.
Не!
Ще го предадеш сега или пускам Мерлин.
Ема, моля те!
Не искам да се бия с теб.
Но аз искам!
И сега, когато мама си върна магията...
Кажи ни, Мрачни.
Какво ще направиш?
Тогава вещицата отворила печката
размърдала въглените готова да пъхне Гретел вътре.
Ох. Това го усетих.
Сигурно обичаш тази книга, точно както майка си.
Ау!
Добре, дръж се.
Ах!
Нещо не е наред.
Нещо не е наред!
Помощ! Нужна ми е помощ!
Някой да ми помогне!
Пусни ме!
Какво не е наред? Какво стана?
Малко е трудно за обяснение.
По-добре вижте сами.
Внимателно. Може да е още един от нейните трикове.
Е, недейте само да ме гледате! Помогнете ми!
Как... как стана това?
Ти си бременна само във втория месец.
Е, ти как мислиш?
Черна магия.
Ах!
Кой е черната магия?
Ема Суон!
Предполагам, че ще трябва да се справим по трудния начин.
Беше сигурен, че ще те спася?
Ами, или съм оптимист, или безнадежден, или и двете.
Трябва да знам какво се е случило между нас в Камелот.
Просто ми кажи.
- Не е толкова лесно. - Може да бъде.
Каквото и да си направила,
каквото и да се опитваш да изкупиш,
вече ти простих.
Не ми трябва прошка.
признай си.
Уверявам те, не си направила по-лоши неща от мен.
Бях пират за стотици години.
Мислиш ли, че е едно и също?
Виждаш ли това?
Принадлежи на мъж на име Барнаби.
Той ме нарече "Едноръкият Джоунс".
Аз го убих пред очите на жена му,
взех неговият пръстен.
Този, Едгар.
Добре, моряко.
Хванах го да пие от виното на капитана.
Удавих го.
Всеки пръстен е тъжна история.
Ами този?
Значи е у теб. Мислех, че съм го изгубил в Камелот.
Даде ми го, за да ме пази.
Това е най-тъжната история.
Принадлежеше на човек много по-добър от мен...
Брат ми Лиам.
- Вече можеш да си го вземеш. - Задръж го.
Знаеш ли, преди носех тези пръстени като трофеи.
Но всичко това се промени след като те срещнах.
-Какво са те сега? -Нещо, което да ме подсеща.
Че всички тези грехове могат да бъдат простени, когато някой те обича.
А аз напълно грешах преди.
Обичам те, Ема Суон,
без значение какво си направила.
Значи искаш да знаеш истината
без значение колко лоша е тя?
Да, искам.
Тогава трябва да ти покажа нещо.
Вече съм виждал къщата ти, Суон.
Защо сме тук?
Обеща ми истината, а не обиколка.
Истината е сложна.
Трябва да я потърсиш.
Добре.
Ще играя твоята игра.
Ох.
Предполагам, че да си Мрачния си има своите предимства.
Това е зашеметяваща гледка на морето.
Няма гледка като пълнолуние върху вълните.
Когато бяхме в Камелот,
ти каза, че океана те успокоява.
Помислих, че ще искаш да го видиш.
Избрала си си добър дом. Признавам ти го.
Не съм го избрала аз.
А ти.
Това е моят почерк.
Ти каза, че това е нашето бъдеще заедно.
Всичко, което направих, беше, за да запазя това бъдеще.
Е, предполагам, че сега е момента
в който ще ми кажеш истината.
Още малко.
Малко.
Не мога да ти кажа всичко, което стана между нас
-докато всичко не приключи. -Защо не?
Защото ако знаеше какво търся
щеше да направиш всичко възможно да ме спреш.
Какво ми направи?
Стой спокойно и дишай.
Млъкни! Бях фалшива бавачка. Знам как става.
Защо Ема би направила това, Зелена?
Нямам никаква идея!
Сигурна ли си, че беше тя?
Да кажем, че ако Мрачния ти предложи лучени кръгчета...
Ах!... Не ги яж!
Някой вика лекар?
Има ядосано бебе в мен!
- Извади го! - Нали знаеш, че последният път когато раждах бебе,
ти се опита да го откраднеш.
Защо да си откраднеш бебе,
когато да си направиш е много по-забавно, нали?
Д-р Уейл.
Наистина ни е нужен друг лекар в този град.
И каква е тази боя?
А, значи Ема променя цвета на косата си
и никой не се безпокои,
но на мен се присмивате? Така ли?
Хайде, знаеш, че ти харесва.
О, боже, спрете да говорите!
Не те ли убих последния път, когато бях тук?
Не, само ме размята в стаята.
Надявам се това да не се случва отново.
ОК. Само работа днес, разбрах.
Хайде да поддържаме показанията, да извадим това бебе от теб.
Всички да се подготвят,
Трябва да пазим това бебе от Ема.
- Тя е тук? - Ще бъде скоро.
Намерихме заклинанието за унищожаване на бяла магия
в книгата със заклинания на Мерлин.
Единственото, което й трябва, освен Екскалибур, е...
плач на новородено.
Е, тя няма да вземе това бебе.
- Не и докато съм жива. - Реджина.
Махни тази гривна, за да мога да защитя мен и детето ми.
Моля те.
Не мога да ти имам доверие.
Но не се притеснявай, аз ще пазя бебето.
Какво ще се случи с теб, ами...
Просто направи нещо!
Е, Мрачни, кого да убия първо?
Хмм? Гаджето ти или баща ти?
Можеш да вземеш пламъка.
Зелена, дано да е наистина.
Сега искаш да ми дадеш семейството ми?
Или да продължиш да се бориш?
Мерлин!
Моля те, Ема!
Дай му пламъка.
Това е битка, която не можеш да спечелиш.
Иска ми се да ме победиш, Ема.
Но играя тази игра вече прекалено дълго.
Аах!
Мерлин, убий майка й.
Мери Маргарет!
Не е добре. Те са твърде силни.
Продължавай да опитваш.
Мерлин, трябва да се пребориш.
Не мога!
Ти си най-великият магьосник, който някога е живял.
Ако ти не можеш да пребориш мрака,
тогава никой не може.
Аах!
Казах - убий я!
Чрез този меч ти заповядвам!
Убий я!
Не мога да го задържа още дълго.
Ти... ще... я убиеш.
Не и днес, приятел.
Аах!
Познавам някого, на който му трябва това.
Измъкни ни от тук.
Аз съм добре.
- Благодаря ти. - Лесна работа, Суон.
Маркирали са те добре.
И теб.
Това нещо?
Ами, имал си по-лоши наранявания,
като съм си почесвал носа с грешната ръка.
Шшш. Стой мирно.
Благодаря.
Дори не ме ожули.
Гледай ти.
Ето меч.
Килиан, успяхме.
Сега всичко, което трябва да направя е да запаля искрата
и тогава можем да премахнем мрака.
Е, да го направим и да си ходим вкъщи.
Удари го с юмрук? Страхотно.
Ударих му лява кука, ако разбираш какво имам предвид.
Горите са свободни.
Зелена и Артур трябва да са отишли
някъде далече.
Страхувам се, че Мерлин няма да е от много полза.
Съпротивата срещу Ескалибур му оказа влияние.
А Ема?
Как се справя тя с искрата?
Ами, каза, че й трябва малко време насаме.
Занесе я навън.
Нужда от огън?
Реджина.
Мислех, че може да ти е нужен приятел.
Той си играе с мен.
Каза, че не мога да я запаля,
защото не съм готова да се отърва от тъмнината.
Готова ли си?
Реджина.
Хей.
Никой не познава примамливостта на мрака
по-добре от мен.
Можеш да лъжеш родителите си, можеш да лъжеш себе си.
Но не можеш да излъжеш мен.
Не знам.
Чувството е страхотно, нали?
Предаваш се на всеки импулс,
владееш голяма сила,
правиш, каквото си искаш.
Да.
Да, така е.
Това грешно ли е?
Разбира се, че е.
Но също е и човешко.
Виж, познавам те, Ема.
Отне много време, но наистина те познавам.
А ти не си толкова слаба, колкото бях аз,
и ако клониш към тъмнината,
имаш добра причина,
и е отвъд изкушението, каква е?
Не знам.
Има разлика между това, да не знаеш нещо
и да отказваш да го признаеш.
Стените, които издигна, Ема,
е време да ги свалиш.
- Какво правиш? - Помагам ти да свалиш стените.
Мрачни, като твой приятел, ти заповядвам,
да кажеш защо толкова те е страх да се откажеш от мрака?
В момента, в който се откажа от мрака, няма да мога да защитавам семейството си.
Това е стена, Ема.
Сега... истината.
Това е истината.
Реджина, моля те.
Не, не е.
Просто трябва да бъдеш достатъчно смела
да събориш всички тези стени, зад които се криеш.
Камата може да те накара да погледнеш,
но ти... ти трябва да избереш да виждаш.
Хайде.
Хайде, Ема. Виж!
Кажи ми от какво се страхуваш!
- Реджина, какво правиш? - Получавам отговори.
Чрез заповядване? Достатъчно.
Добре ли си?
Мислиш ли, че наистина й помагаш, като си жестока?
Не бях жестока.
Била съм жестока. И повярвай ми, щеше да разбереш.
Исках да разбера истината.
Не е моя вината, че е болезнена.
Напъвай.
Малко остана.
Справяш се отлично. Още един напън.
Поздравления.
Момиче е.
Наистина ли помагам на Зелена?
Така е правилно, Реджина.
Е, готов ли да се запознаеш с най-новия член на семейството?
Честно...
не знам.
Робин.
Реджина.
Имам дъщеря.
Прекрасно.
Гледай ти кой е зелен от завист сега?
Виж кой грее. Честито.
Няма да ти позволя да вземеш това бебе.
Не и без бой.
Това би било проблем, ако ми трябваше бебето.
Зелена.
Откачената ти приятелка ускори бременността ми,
отвлече ме точно след като родих и
ме отдели от малкото ми момиченце.
А всички казват, че аз съм лукава.
Защо би го направила?
За какво си й ти?
Както изглежда,
ще прави заклинание, за да ми открадне магията.
Защо й е още черна магия?
Не ми трябва.
Няма да крада магията на Зелена.
Ще й дам моята.
Какво?
Килиан, ти беше прав.
Планът ми не е да унищожа бялата магия.
Беше да унищожа черната...
Черната магия, която е в мен.
Ако това беше вярно,
защо ще го пазиш в тайна от мен или от семейството си?
Защото знаех, че никога няма да ми позволите да направя
необходимото за целта.
И ето тук идвам аз. Да.
Тъмнината трябва да се сдържа в някакъв съд... ти.
Ема, какво ще правиш?
Какво е нужно.
Ще я отрежа с омагьосаното острие на
Ескалибур и тъмнината
ще изчезне завинаги.
Затова ти трябваше бебето да се роди.
Не искам никой, който не трябва, да бъде наранен.
Има граници.
Наричаш това граници, Ема?
Все още говориш за хладнокръвно убийство.
Килиан, тя уби Нийл и Мариън.
Ако има време, ще убие и теб.
След днес можеш да бъдеш сигурен.
Не става въпрос за Зелена, Ема.
А за теб.
Отидохме в Камелот, за да намерим Мерлин.
Със сигурност има решение за тъмнината,
което не изисква това.
Мерлин не може да ни помогне вече.
Защо не?
Какво се случи там?
Защо наистина правиш това?
Ето те.
Търсих те навсякъде.
Камата е тук.
Реджина щеше да я използва върху мен.
Защо не ти? Това е било грешно.
Съжалявам, че е трябвало да се случи.
Странно, аз не.
Беше права.
Знам защо ме е страх да се освободя от тъмнината.
Заради нея, най-накрая си го признах.
От какво толкова се страхуваш, любов?
Това. Нашето бъдеще.
Виждам, че си говорила с Хенри.
Понякога забравям, че момчетата не могат да пазят тайни.
Не го вини.
Той само мислеше, че ще ми помогне,
ако знам, че има нещо, което да
очаквам, когато се върнем вкъщи.
Какво се опитваш да ми кажеш?
Че не можеш да запалиш Пламъка на Прометей,
защото се страхуваш да се хвърлиш в непознатото и да се нанесеш при мен?
Не е въпрос за нанасянето. То е...
всичко.
Когато ти казах, че те обичам в Сторибрук,
беше, защото си мислех, че повече няма да те видя.
Беше същото и с Нийл.
Можех да призная истинските си чувства,
когато мислех, че го губя... и теб.
Ами, значи е по-зле, отколкото предполагах.
Ти дори не можеш да видиш каквото и да е бъдеще с мен.
Не е това. Не разбираш ли?
Страх ме е, защото наистина искам бъдеще с теб.
Наистина? Да.
И в момента, в който се отървем от тъмнината,
бъдещето започва.
Знам, че звучи налудничаво.
Изобщо не звучи налудничаво, Ема.
Това е като музика за пиратските ми уши.
Просто трябва да ми се довериш.
Не трябва да се страхуваме от бъдещето.
Виждаш ли?
Не разбирам.
Как може Ема да унищожи бялата магия, използвайки Зелена?
Не може. Какво планира?
Твоите предположения са като моите.
Всичко, което знам, е, че никой няма да нарани сестра ми, освен мен.
Какво планираш след като намериш Ема?
Просто е.
Ще покажа на Мрачната Суон
как наистина изглежда черната магия.
Чуваш ли Ема да крачи горе?
Ти си й момче-играчка. Какво мислиш, че е намислила?
Не съм ничия играчка.
Трябва да намерим начин да се отървем от тези железни окови
преди Ема да се върне.
Оковите не са проблем.
Това е проблемът.
Когато Реджина ми я сложи отново,
омагьоса китката ми, за да не мога да я отрежа.
Без магия,
никога няма да се измъкнем живи оттук.
Хубаво е, че ми се намира малко.
Какво? Имаш магия?
Не, куката ми има.
Ако си спомняш,
напоих я с магия, за да изтръгна сърцето ти.
Ами, давай де, какво чакаш?
Последният пък, когато се опитах да ти помогна,
ти ме предаде.
Как да знам, че мога да ти вярвам? Не знаеш.
Но нямаш и избор.
Добра забележка.
Ами, тогава, за доверието.
Ах.
Ох.
Толкова е хубаво да се завърнеш.
Сега, за сделката, която направихме.
Ще се измъкваме ли?
Реджина, тя все още е наша дъщеря.
Не можем да й обявим война.
Ако нямаш куража за това...
Няма да я нараня.
Точно затова тя ми даде камата.
Знаеше, че аз съм единствената,
която би направила това, което трябва.
Сега, дръпнете се,
или ще ви накарам да се дръпнете.
Не, идваме с теб.
И не само, че ще я спрем,
но и ще я спасим.
Не ми трябва спасение.
Трябва да ми се довериш.
Когато приключа със Зелена,
всички ще ми благодарите, особено ти, Реджина.
И защо бих ти благодарила?
Не си спомняш, но в Камелот,
ми помогна да призная някои неща за себе си.
И сега съм готова да върна жеста.
Защото дълбоко с себе си,
и двете знаем, че ще си по-щастлива, когато Зелена я няма.
Когато я няма?
Това не е начинът, г-це Суон,
и го знаеш. Върнахме се на г-ца Суон?
Ами, започни да се държиш пак като Ема и ще си говорим.
Аз съм Ема.
Добре,заета е.
Трябва да се измъкнем отзад.
Няма да дойда с теб. Шегуваш ли се?
Аз всъщност си държа на думата,
а ти решаваш да потънеш с кораба.
Ако не спра Ема,
тя просто ще намери някой друг, в който да премести тъмнината си,
а ако си тръгна сега, може никога да не получа отговорите, които искам.
И как ще ги получиш?
Не мисля, че е в настроение за споделяне.
Ема е откраднала мастило от сепия от магазина на Голд.
Ако го намеря,
тогава ще ми каже, каквото искам да знам.
Ами тогава, по-добре се надявай тя да не те намери първа.
Та-та.
Наистина?
Опитвах се да ти помогна. Суон.
Съжалявам, любов.
Не ми остави друг избор.
Реджина беше права.
Ти си злодей сега,
и сега ще ми кажеш
точно какво се случи в Камелот, че се превърна в злодей.
Как ще ме накараш да го направя?
Имам някои идеи.
Виждам, че си намерил мастилото, Капитане.
Зелена, защо по дяволите се върна?
Замислих се, че ти каза, че не можеш да избягаш,
докато не получиш някои отоговори,
и установих, че и аз не мога да бягам...
Не и без да накарам Мрачният да си плати.
Каквото и да си мислиш, че правиш...
Не!
Обзалагам се, че не очакваше това, нали?
Разбира се, това не е нищо в сравнение с изненадата,
което изпитваш сега.
Казваш си "Току що ме
натъгаха в гърдите"
Защо не би ли трябвало да боли повече?
Защо не съм мъртъв?"
Какво по дяволите се случва?
Отговори ми, вещице!
Ами, можеш да ме послушаш,
или да си върнеш спомените,
които Мрачният ти отне.
Виж сам.
Намерих това навън.
Не й вярвай.
Мога да обясня всичко, Килиан.
Направи го.
Готов ли си? Да.
Тогава е време
да унищожим тъмнината веднъж завинаги.
Мамка му.
Кук, какво има?
Той кърви!
Килиан.
Не.
Кога се случи това?
Ескалибур.
Беше само малко порязано. Аз го излекувах.
Страхувам се, че само така е изглеждало.
Ескалибур е направен да среже и безсмъртни връзки.
Рана от него не може да бъде излекувана.
Какво? Трябва да има нещо, което да направим,
което тя да направи. Дори силата на Ема не е толкова силна.
нито пък моята.
Килиан, трябва да се държиш. Не мога да те изгубя.
Всичко е наред.
Ема, наред е.
Не, моля те, не.
Не ме оставяй. Трябва да останеш.
Трябва да останеш. Хайде, Килиан.
Ами нашето бъдеще заедно?
Нашето бъдеще е сега.
Съедини остриетата,
за да ги видя преди да си отида.
Не! Не?
Няма да го оставя да умре, когато знам, че има начин да го спася.
Ема...
Мерлин го каза. Не можеш да направиш нищо.
Това каза той, но не е вярно, нали?
Ти ми каза колко съм силна. Нека използваме тази сила.
Мога да използвам пламъка на Прометей,
за да те освободя от Ескалибур, и тогава мога да го използвам
да обвържа живота на Кук към меча вместо това.
Може да го спаси. Ема, знаеш какво може да направи това.
Да създаде още един Мрачен.
Ще умножи тъмнината,
така че да не може да бъде унищожена.
Не и без ти да платиш най-високата цена.
Това ще бъде последната ти стъпка към тъмнината.
Не ме интересува какво ще стане с мен.
Ема, чакай. Слушай, не можеш.
Ема, родителите ти са прави.
Ако ти можеше да спасиш Даниел или Робин...
Виж колко далече беше готова да отидеш,
как ме накара да го спася!
Няма да загубя Килиан.
Няма да позволя на никого да ме спре.
Ема.
Килиан.
Ще се оправиш.
Не, моля те.
Трябва да ме пуснеш.
Не искам да плащам тази цена.
Не искам, не искам да се превръщам в това.
Няма.
Ще се бориш с тъмнината. Ще ти помогна.
Ще се справим заедно.
Не съм толкова силен, колкото теб...или колкото Мерлин.
Слаб съм.
Нещата, които съм направил.
И преди съм се предавал на тъмнината.
И ми отне векове да я отблъсна.
Не знам дали мога да го направя отново.
Но нашето бъдеще...
Ще бъда щастлив да знам,
че ти имаш бъдеще.
А!
Това не е достатъчно за мен!
Какво става?
Прекалено е късно.
Толкова съжалявам, Килиан.
Но нямах избор.
Не, не, не.
Не, трябва да има някакво друго обяснение.
Ооу.
Намираш истината трудна за преглъщане?
Ето.
Погледни меча.
Магия за илюзия.
Било е там през цялото време, под носа ти.
А ти дори не си го видял.
Е, предполагам, че вече не е Мрачният, нали?
По-скоро Мрачните.
Значи затова ми спаси живота два пъти тази вечер.
Никога не съм бил в опасност.
Просто не си искала да разбера истината.
Първо исках да поправя това, което направих.
Като ме убиеш?
Колко мило.
Това беше единственият начин
да унищожа тъмнината в двама ни.
Всичко, което направих, откакто се върнахме в Сторибрук,
беше да се опитам да те спася, Килиан.
Това е спасение?
Как можа да ми сториш това?
Съжалявам.
Толкова с нашето бъдеще, Суон.
Сега, кажи ми.
Готов ли си да научиш какво друго се случи в Камелот?
Да.
Но първо трябва да се погрижим за нея.
Превод Gabuna, Denitta, ellieterra, GeorgiFilipov, PavlinDanov