Досега в "Имало едно време"...
От Ескалибур е. Беше малка рана.
Рана от него не може да бъде излекувана.
Мога да използвам Пламъка на Прометей,
за да те освободя от Ескалибур,
след това мога да вържа живота на Кук към него.
Не съм силен като теб.
Поддавал съм се на мрака.
Но нашето бъдеще.
Наистина?
Намерих това навън.
Предполагам, че вече не е Мрачния...
по-скоро Мрачните.
Готов ли си да разбереш какво друго се случи в Камелот?
Да.
Но първо трябва да се погрижим за нея.
Захващай се, Капитане.
Действието на мастилото скоро ще премине.
Килиън, моля те.
Какво правиш?
Ти взе спомените ми, Суон.
Опита се да ме спреш да науча истината.
И сега ще ти върна услугата.
Като гледам лицето ти,
ми се струва, че някой има нужда от ограничаване.
Ето.
Без повече магия за теб.
Предполагам, че заради помощта ми
ще ми позволиш необезпокоявана да се занимая с моите си неща.
Ако не ми се пречкаш,
и аз няма да ти се пречкам.
Харасва ми новото ти Ти.
Кажи ми, какво е чувството да си Мрачен?
Чувствам се прероден.
Мила!
Ти не си по-малък страхливец.
-Искам да страдаш. -Просто го направи.
Обещах ти, че първо ще се позабавляваме.
Ема, моля те!
Здрасти.
Проклетият Крокодил.
Не точно, но разбирам объркването.
Това няма да стане.
Не съм тук навън. Аз съм там вътре.
Аз съм твоят водач... гласът в главата ти.
Спести си речта. Знам кой си.
Всички Мрачни в главата ми.
Но няма значение. Няма да те слушам.
Ами ако ти кажа, че заедно
мога да ти дам това,
което си искал стотици години?
Твоето отмъщение.
Точно така.
Видях това, което и ти видя, скъпи. Видях болката ти.
И мога да я намаля.
Остани с мен и най-накрая ще направиш това,
което преди не успя.
И какво е то?
Ами, да ме убиеш, разбира се.
Ема!
Ще проверя мазето.
Аз ще се кача горе.
Ема! Ема!
Ема, хей.
Какво се е случило?
Превърнала си Кук в Мрачен?
Това беше единственият начин да го спася.
И не помисли за последствията за останалите?
Не можех да го оставя да умре.
Ти можеш да разбереш.
Да, но...
Сега имаме по-голям проблем.
Знам.
Не мислех, че това ще се случи.
Опитвах се да се отърва от мрака завинаги.
Не можеш да ми кажеш, че след всичко, което Зелена ти причини,
животът ти нямаше да бъде по-лесен без нея.
Правех ти услуга.
Стига.
Това е предумишлено убийство, Ема.
Трябва да е имало друг начин. Трябваше да се обърнеш към нас.
И да рискувам да загубя още някой?
Мислех, че най-добрият начин да контролирам магията,
е да се изолирам.
Но, когато го направих, нямаше кой
да ми даде надежда или да ми каже, че постъпвам глупаво.
Добре. Постъпваш глупаво. Престани.
Сега трябва да оправим тази каша.
Не, не трябва.
Върни ни спомените.
Твоите капани за сънища...
Реджина може да има достъп до тях, нали?
Може да разберем плана на Кук и да го спрем.
Боя се, че не.
Капаните за сънища, които ти каза, че са в бараката...
Няма ги.
Какво по дяволите е намислил Капитан Мрачен?
Ема те е превърнала в Мрачен?
И сега идваш за своето отмъщение.
Мисълта ми мина през главата.
Заради тази прекрасна железария,
мисля да взема ръката ти.
За Мила, сърцето ти.
За това, че напълни Ема с тъмнина...
мисля, че главата ти ще свърши добра работа.
Е, какво чакаш? Давай.
Не, не, не.
От векове чакам този момент.
И искам наистина ...
да му се насладя.
Подготви си нещата, скъпи,
защото по обед ще се дуелираме на моя кораб.
Където започна всичко.
Колко поетично.
Но и двамата знаем, че това оръжие не може да те убие.
Вярно. Този меч не може да ме убие.
Но този... може.
Ескалибур.
У теб е.
Да.
Сега, когато е цял, не може да ме контролира.
Но може... да ме убие.
Това, което трябва да направиш, е да ми го вземеш.
Е, какво ще кажеш, Крокодиле?
Ще завършим ли започнатото?
Да.
Веднъж пират, завинаги пират.
Като човек, Кук се опитваше да ме убие векове наред.
Има смисъл да мисли за отмъщение.
Защо да ми изтрива паметта, ако
е щял да съобщи плана си така или иначе?
Трябва да има и друго.
Ами, дори и да има,
имаме време само до обяд, за да го спрем.
И да спасим теб.
Ами съобщението на Мерлин?
Той каза, че тази "Нимуе" е ключът за спиране на Мрачния.
Нимуе е истинската любов на Мерлин.
И също така първият Мрачен.
Знам.
Как да разберем повече за нея?
Започни търсенето с хрониките на Мрачния.
Има много текстове, които могат да ни помогнат.
Колкото и да оценявам отдаването на четене,
има по-лесен начин.
Все още съм Мрачен.
Мога да те защитя, Голд.
Просто трябва да махнеш гривната.
Не ми вярваш.
Ако ситуацията беше обратната, ти щеше ли да ми вярваш?
Значи е вярно. Тук си.
Хенри.
Искам да им кажеш, че е наред да махнат гривната.
Това е единственият начин да се справим.
Не.
Какво?
Ти ни излъга... за Кук, за всичко.
Защо да ти вярваме?
Хенри, аз съм ти майка.
Наистина?
Защото майката, която познавах, не би пазила тайни от мен.
Мислех, че ти ще си човекът, който ще разбере.
Мислех, че ти ще си човекът, на който мога да се доверя.
Значи, може да простиш на Реджина и на Голд
за всичко, което направиха, но на мен - не?
Те се промениха.
Те ми показаха, че са се променили.
И аз се промених.
В началото, да.
Но, когато стане трудно, ти не дойде при никой.
Реши, че ще се справяш сама.
Бяхме отбор.
Операция Кобра, помня.
Сега си искаш обратно черната магия,
за да се справиш сама.
Виждал съм какво правиш с черна магия.
Трябва му време, Ема.
Трябва да отидем до библиотеката.
Има да направим много неща.
Трябва да спра на едно място първо.
Ще се видим там.
Нека позная... не съм поканена.
Ема.
Обичаме те.
Не ми вярвате.
Не вярваме на мрака.
Стой тук и ни остави да те спасим.
Така е най-добре.
Няма какво да направим.
Твърде късно е.
Трезорът вече е изградил Кук като своя нов Мрачен.
Мина оттук.
Оттук!
И следите изчезват.
Трябва да се разделим, да претърсим горите.
Той е Мрачен.
Може да се транспортира навсякъде.
Както и Ема.
Трябва да започнем отнякъде.
Няма време.
От всички пътища, които предвиждах за дъщеря ви,
страхувам се, че този е най-тъмният.
Трябва да се върнем При Баба.
Дори без магия,
имам достатъчно съставки за подготовка.
Не ме интересува колко лошо стана...
-Ема не би ни наранила. -Може би.
Но този нов Мрачен,
трябват ни колкото се може повече съюзници.
Ланселот, майка ти е Дамата на Езерото.
Може ли да ни помогне?
-Може би. -Може би?
Ланселот, трябва да тръгваш.
Тя наистина е много могъща.
Езерото е на два дни път оттук.
Заслужава си да опитаме.
Ако не успея на време?
Тогава ще можеш да прекараш
последните си моменти с майка си.
Бяхме толкова близо, Мери Маргарет.
Ема беше на секунди да
разруши мрака и да приключи това.
А Кук щеше да е мъртъв.
Тя избра любовта, Дейвид.
И ние щяхме да направим същото.
Споделяме едно сърце,
защото поехме риска, който пое и тя.
Ние се спасяваме. Това прави нашето семейство.
Имай вяра в нея.
Имам.
Просто се надявахм вярата й в Кук да се оправдае.
Какво по дяволите нося?
Защо трябва Мрачните да са облечени като монаси?
Да, много по-добре. И аз избрах кожа.
Махай се.
Опитай да ме игнорираш. Обзалагам се, че не можеш.
Говори си, колкото искаш, дух. Знам, че лъжеш.
Няма начин да си получа отмъщението,
когато Голд е в Сторибрук, аз съм тук в Камелот.
Тук идваме ние, скъпи.
Може ли да предложа Тъмно проклятие?
И да смажа сърцето на този, който обичам най-много?
Не, не, не. Няма да убия Ема.
Даа, но винаги има вратичка.
Килиън! Получи се!
-Ти си жив! -Да, така е.
След като прекарах векове, потискайки жаждата си за отмъщение,
ти ме хвърли обратно към мрака!
Добре свършена работа, Ема!
Да те свържа с Ескалибур беше единственият начин да те спася.
Да, Ескалибур.
И къде е сега новото ми лъскаво ограничение?
Не знам. Изчезна след теб.
Аа.
Не е ли удобно?
От колко време е с теб?
Все още го виждаш?
За съжаление, да. Все пак тя още е Мрачен.
Независимо колко е неефикасна.
Не го слушай.
Той не е истински. А аз съм.
Точно тук съм. Погледни ме.
Това бъдеще, от което ти ми каза да не се страхувам...
Може да го имаме.
Къщата в Сторибрук.
Не се страхувам вече.
Искам това бъдеще.
С теб.
Наше е.
Просто трябва и ти да го искаш.
Да, любима, искам го.
Повече от всичко.
Килиън...
виж.
Демонът го няма.
Можем да го направим.
Можем да изтръгнем мрака от двама ни, завинаги.
Как?
Като направим това, което направих аз сега.
Като отидем при тези, които обичаме.
Румпел?
Какво има? Няма ли да дойдеш?
Страхувам се,че подготовката за тази битка
не може да бъде намерена в книга.
Ами,това беше твоя идея.
За теб и другите,
може да има някакъв начин да се предпазиш.
За мен...
Прекарах целия си живот,бягайки от битки.
Време е да спра.
Нямаш нищо за доказване,вече.
Ти ме спаси от Мерида.
Сега си герой.
Но това не изтрива цял живот страхливост...
нищо не може.
Бел...
Знам,че те нараних по непростими начини.
Но също знам,че това че не искаш да умра
не е същото като да искаш да си с мен.
Така,че ако преживея това, искам да направя нещата с теб по-добре.
Искам да те обичам по начин,по който не бих могъл преди.
С честност и кураж.
Нека бъда мъжът,който заслужаваш.
Мъжът,който се заклех,че ще бъда на гроба на сина ми.
Аз...не знам какво да кажа.
Не казвай нищо.
Ако победя...
Ако победя,ще отида там където се оженихме.
И ако се срещнем там, ще знам какво чувстваш.
Ти!
Кметът изрично ми каза да не те пускам.
Ами, тогава, просто си вършиш работата.
Зле, но я вършиш.
Браво на теб.
Не толкова бързо, сестричке.
Сестричке мила.
Благодаря ти много за това, че си се грижила за моята малка радост,
докато бях отвлечена.
Но съм дошла, за да си я взема.
-Чао. -Успех с това.
Къде е дъщеря ми?
Наистина ли мислеше,
след всичко,което стори,
че няма да предпазим това дете от теб?
Тя е мое дете!
Също и на Робин.
И никога няма да я вземеш от него.
Просто не можеш да понесеш,
че след като цял живот си имала всичко,
сега най-накрая е мой ред!
Единствената причина, поради която имаш това бебе,
е, защото уби Мериан
и прелъсти Робин
по най-долния начин.
Това комплимент ли е?
Тази лудост трябва да спре.
Съгласна.
Но не мисля, че може.
Всъщност, мисля, че може.
Когато Реджина ме помоли да те пазя,
последното нещо, което исках, е да бъда в една стая с теб.
Сега, когато сме тук, не е толкова лошо.
Свали го, Мерида.
И двете знаем, че няма да ме застреляш.
А, така ли? След всичко, което ми стори.
Добре. Бих казала, че стрела в коляното ще свърши работа.
Може би и аз.
Не се тревожи, любима.
Разбито коляно е нищо в сравнение с разбито сърце.
Не е ли така, Суон?
Какво е това?
Очаквах да те намеря с героите,
струпани над планина от книги,
опитвайки се да разгадаете ужасния ми план.
Не си тук заради това.
Тук си, защото все още имаш чувства към мен.
О, Суон.
Разбира се, че все още имам чувства към теб...
Гняв.
Омраза. Разочарование.
Не го мислиш.
Когато ме обвърза с Ескалибур,
отвори очите ми.
И сега те виждам такава, каквато си...
Котва.
И виждам ясно,
че не си нищо повече от
красиво русо развлечение.
Но познай, Суон? Сега съм свободен мъж.
И вече няма да ми попречиш
да взема това, което искам.
Кук...Килиън...
Каквато и сделка си сключил, за да получиш отмъщението си над Голд,
не си заслужава.
Мракът те използва.
Не го интересува какво искаш ти.
Интересува го само това, което иска той.
Ти си само пешка,
ако не знаеш, че те използват.
Докато получавам това, което искам,
не ми пука за останалото.
И точно ти трябва да разбираш това.
Всичко, което направих, беше за теб.
Виждаш ли, това си е твой проблем, Суон.
Толкова се страхуваш да не изгубиш хората, които обичаш,
че ги отблъскваш.
И заради това, винаги ще бъдеш сираче.
Не ти трябва някой злодей да връхлита,
за да разруши щастието ти.
Това го правиш и сама доста добре.
Защо го правиш?
Защото...
Искам да те нараня...
както ти ме нарани.
Мм.
Добре, стига толкова разсейване.
Ще разузная пътя.
Ще набавя вода.
Какъв е този звук по дяволите?
Това е звукът на камата, която пее на меча.
И, ако можеш да го чуеш,
това означава, че Ескалибур е наблизо.
Не, не е възможно. Ема каза, че е изчезнал.
Събуди се, драги!
Любимата те лъже.
Мечът е у нея.
Защо би ме излъгала?
За да те контролира.
Не че й трябва Ескалибур.
Доста добре се справя и сама.
Какво по дяволите означава това?
Ти! Махай се оттук!
Тъкмо говорихме за теб.
Защо не я попиташ сам?
Какво да ме пита?
Кук, какво по дяволите става?
Ема, знаеш ли къде е Ескалибур?
Килиън...
Румпел те манипулира. Това прави той.
Лъжеш ли ме?
Чувам го да вика камата, Ема.
У теб ли е Ескалибур?
Да.
Използва ли го върху мен?
Какво?
Не, разбира се. Никога не бих..
Тогава защо не ми каза истината?
Страх ли те е, че ще те питам за него?
Никога не си мислила да ми го дадеш, нали?
Направих го, за да те защитя.
Ти сам ми каза,
че не си достатъчно силен, за да устоиш на мрака.
И заради това те умолявах да не ме превръщаш
в проклетия Мрачен!
Но ти го направи така или иначе.
Ти умираше.
Знаеш ли кое е най-лошото, Суон?
Когато собствената ти майка
искаше да използва камата, за да те спре
да смажеш сърцето на Мерида,
аз съм този, който я убеди,
че ти трябваше да вземеш решението сама.
Никога не е имало момент, в който да не вярвам в теб,
в който да не ти вярвам.
Но ти очевидно не вярваш вече в мен,
така че как се предполага, че трябва да се боря?
-Килиън... -Недей.
Здравей, Мрачни.
Съжалявам, че магазинът е разхвърлен,
след като ти изпрати Мерида да убие Бел.
Прости ми, че не ти предлагам чай.
Какво да направя за теб днес?
Защото предполагам, че това не е социално посещение.
Трябва ми помощ.
За да спра Кук,
трябва да върна спомените на всички, включително и моите.
И как планираш да направиш това?
Зелена и Кук използваха мастило от сепия, за да ме обездвижат.
Има малко останало.
И искаш да го използвам върху него по време на дуела ни.
Всичко, което искам, е да издържиш достатъчно,
за да го занимаваш, докато аз открадна капаните за сънища.
А, да.
Но, за да го направя...
не ми трябва това.
Тази магия принадлежи тук.
Какво правиш? Не можеш да победиш Кук без това.
Ами, моята кавга с капитана е от столетия преди теб.
И, ако ще го побеждавам, ще го направя честно.
И така ще бъде.
Ти си на самоубийствена мисия.
Ще видим.
Но моят залог... съм аз.
Твоят е много по-голям.
Наистина ли мислиш, че можеш да победиш сама?
Знам, че мога.
Увереността, г-це Суон,
голяма е при започването на битка,
но не толкова голяма при приключването й.
Успех.
Преди да влезем,
нека ти напомня, че ти може да си си върнала силите,
но и аз имам своите.
Какво правим тук?
Ако са още лекции
за надежда, благоприличие и изкупление,
мога да ти спестя усилията, всичко съм чула.
-Зелена. -Липсвах ли ви?
Казах ти. Веднъж минал на зелената страна, никога няма да искаш кралица.
Реджина...
Говорихме за това.
Оу, терапия за двойки?
Представям си, че това ви е нужно сега.
Нека ти напомня нещо.
Колкото и лукава да си мислиш, че си,
дори не си ми в категорията.
Толкова много години съм правила ужасни,
ужасни неща отвъд представите ти.
Но знаеш ли как се поправих?
Хенри.
Беше нужно да имам дете... тази безрезервна любов...
ме направи най-доброто ми аз.
И се надявам, че такава любов ще направи същото за теб.
Не мисли грешно, Зелена,
ние тримата никога няма да бъдем семейство.
Но Реджина и аз сме съгласни,
че ти си й майка.
Така че противно на нашите инстинкти,
все още имаме надежда за теб. Така че...
Може да посещаваш детето ни
докато един от нас присъства.
Така, така, мое малко зелено фасулче.
Така, така.
Аз съм твоята майчица.
Хенри!
Мамо. Избяга ли?
И с добра причина.
Знам как да разгадаем всичко.
Трябва ми помощта ти. Трябва да ми вярваш.
Казах ти...
Знам и те чух.
Наистина те чух.
Не ви моля да махнете гривната ми.
Тогава как ще го направиш без магия?
Ще го направя с помощ. С теб.
Кук открадна капаните за сънища.
Той взе и моите спомени,
което означава, че сигурно знам нещо.
Ако ги вземем, мога да помогна на всички.
И, хлапе...
никой не е бил по-добър от теб в откриването на начин
да развалим заклинание.
Операция Кобра, помниш ли?
Локализиращо заклинание.
Има едно в магазина на дядо.
Трябва ми това, което си използвала, за да направиш капаните.
Ще ни заведе до другите.
Значи ще ми помогнеш?
Трябва само още едно нещо.
Какво?
Име.
Операция Кобра, част две?
Това ще свърши работа.
Килиън?
Мрачни, призовавам те.
Съжалявам. Не знаех как иначе да те доведа тук.
Можеше да ми дадеш избор.
Трябва да поговорим за това.
Имаш ли идея какво е чувството
да не можеш да се контролираш?
Последният път, когато Мрачния ме контролира,
аз трябваше да гледам как Румпелщицкин едва не те уби.
Трябваше да коленича безпомощен,
докато той почти не смачка сърцето ми!
Знам точно какво е чувството!
През целия ми живот всеки, който съм обичала, ме е изоставял!
-Аз наистина те изоставих. -Знам.
Но за малко да те загубя в мрака.
Когато се страхувам, тогава стените ми се извисяват.
Това е, когато спра да вярвам на хората около мен.
Знаеш това.
Не е честно, Суон.
Килиън, чакай!
Не исках да го правя.
Но го направи... за това ти говоря!
Не за това те повиках!
Извиках те тук, защото вярвам в теб!
Вярвам ти, че ще контролираш собствената си съдба.
Твой е, ако го искаш.
Ние ще премахнем мрака от двама ни.
Ще го направим заедно.
Обещавам ти.
Никога повече няма да се опитвам да те контролирам.
Обичам те.
Какво?
Просто аз обикновено го казвам пръв.
Да, е...
И аз те обичам.
Не бях сигурен, че ще се появиш.
И да пропусна шанса си да взема и другата ти ръка?
Не, така няма да стане.
Това трябва да е честна битка.
Не мога да позволя живите ти роднини
да решат, че си загубил заради това, че куцаш.
От векове не съм стоял тук като смъртен.
Имаш предвид, когато взех Мила?
Спомням си, че си мислех онзи ден,
що за малък тъжен човек
е прекалено уплашен, за да се бие за собствената си жена?
Да,е, аз не съм уплашена вече.
Знам, че трябва да се боря за тези, които обичам.
Да нямаш предвид да умреш за хората, които обичаш?
Ще видим.
Ето те!
Търсих те навсякъде.
Ема, какво ти се е случило?
Добре ли си?
Засега.
Изглежда по-зле отколкото е.
Сигурна ли си? Да.
Ние сме готови да разкараме гадостта от нас. Къде е Мерлин?
Той е вътре.
Е, нека приключваме с това тогава.
Ще отида да го повикам. Чакайте тук.
Ако сте получили това съобщение,
значи нещата са по-зле, отколкото очаквах.
Има само един човек,
който може да ви помогне да надвиете Мрачния сега.
Нейното име е Нимуе.
Ако искате да разрушите мрака, трябва да...
Мрачния вече ме намери.
Чух, че се подготвяш за най-лошия сценарий.
Съжалявам, друже. Този сценарий вече е тук.
Внимавай, драги.
Това е най-старото сърце във всички светове.
Нека го отворим и да преброим пръстените.
Закъсня.
Вече оставих съобщение за другите.
Не могат да направят нищо, за да ме спрат.
-Не, докато имам това. -Ескалибур.
Какво искаш?
Моето отмъщение. А, за да се случи това,
трябва да се върна в Сторибрук.
Искаш ли да направиш проклятие?
Не е възможно.
Не и без да смачкаш сърцето на нещото, което обичаш най-много.
Ето защо няма да го направя.
Но някой друг ще го направи...
някой, който може да има чувства към теб, драги.
А това не съм аз.
Но съм аз.
-Нимуе. -Помниш ли?
Аз съм всички Мрачни.
Романтично е, нали?
След всичко между нас,
ти все още си нещото, което обичам най- много.
И аз те обичам.
Винаги съм те обичал.
Но ти не си тук наистина.
Да, друже.
Но е тук.
Тя живее във всички Мрачни.
И когато смачкам сърцето ти, тя също ще го направи.
А!
Можем да го правим цял ден.
Но, докато не вземеш Ескалибур,
няма да има значение.
Казват, че първото порязване е най- дълбоко.
Ами, лъжат.
Ето. Сложи ги тук.
Няма смисъл.
Защо Кук ще държи капаните за сънища,
някъде, където лесно можем да ги намерим?
Защото не можем да стигнем до тях.
Знаел е, че няма да имам магия.
Той си играе с мен, измъчва ме.
Добре, че последяващото заклинание
не беше единственото, което взех от магазина на Голд.
Наречи ме оптимист,
но се надявах да се наложи да го използвам.
Хенри,сигурен ли си?
Не беше нужно да ме включваш в тази операция,
но го направи.
Не се опита да го направиш сама.
Ако си готова да направиш първата стъпка и аз съм готов.
Ще ти се реванширам.
Искаш ли да започнеш, като оправиш всичко?
Играел си си с мен през цялото време.
Щом излъга за Ескалибур, нищо не се знае.
Знаех, че е въпрос на време,
преди да опиташ да ме контролираш.
И сега никой повече няма да ме контролира.
Върни се, откъдето дойде.
Обратно в камъка.
Не разбирам.
Защо му помагаш да постигне отмъщение?
Не бъди наивна, Ема.
Мрачните никога не правят нещо
без да получат нещо в замяна.
-Какво искаш? -Ти си Мрачен.
Знаеш какво искаме. И ти го искаш.
Не.
Не можете.
Да, можем.
И ще го направим.
Килиън...
Отмъщението не е твоят щастлив край.
Аз съм.
Ти ми го каза.
Ако смачкаш това сърце,
ще унищожиш и щастливия си край.
Не, Килиън Джоунс ти каза това.
Твоето влюбено кученце.
Но този мъж умря
в момента, в който го превърна в Мрачен.
Оо.
Трябва да ти го призная, Крокодиле.
Задържа се повече, отколкото очаквах.
Ако се беше борил с такава сила тогава,
може би щях да ти върна жената.
Опетнена, но все пак при теб.
Какво чакаш, пирате? Довърши го.
Хайде, Крокодиле.
Няма нищо, което би ми харесало повече от това да те разрежа.
Но мисля... мисля да те оставя да живееш,
знаейки до края на живота ти, че съм бил по-добър от теб.
Днес.
Ти... ти успя!
Спечели.
А ти дойде.
О, Бел. Толкова се радвам, че си тук.
Готов съм да го направя правилно, да загърбя миналото.
Румпел...
Това не е лесно за мен.
Обичам те.
И част от мен винаги ще те обича.
Но ти разби сърцето ми прекалено много пъти.
Има прекалено много разрушено доверие.
Но аз се промених.
Сърцето ми е чисто сега.
Да, ти успя, и то е чисто.
Ти си... ти си човекът,
който винаги съм се надявала да бъдеш.
Тогава защо го правиш?
Сега имаме възможност да се получи.
Не знам дали искам да се получи.
Но знам, че, ако ще опитам да разбера,
трябва да го направя сама.
Не мога...
Прекарах прекалено много години, опитвайки да подобря сърцето ти.
Сега трябва да защитя своето.
Бел,моля те.
О,не го приемай толкова зле.
Искам да кажа,че умря за добра кауза.
Съжалявам.
Почивай в мир.
Свърши се, Ема.
Казах ти,че никога няма да те изоставя.
Няма да го направя сега.
Съжалявам, любима.
Веднъж изречено проклятието,не може да бъде спряно.
Да. Може и да не мога да го спра...
но мога да те накарам да забравиш,защо го изрече.
И че някога си бил Мрачния.
Умно, скъпа.
Когато се събудиш,ще бъдеш мъжа, който беше.
Мъжа,който обичам.
Мъжът,който ме обича.
Ще трябва да направиш повече от това
ако искаш да забрави, че някога е бил Мрачен.
Знам.
Трябва да изтрия спомените
на всички,които знаят...
че превърнах Хук...
в "Мрачния".
Точно така.
Защото никой не би разбрал.
Защо да се надяваш семейството да ти помогне,
когато можеш да го направиш и сама?
Вината е моя.
Аз съм тази,която ще оправи това.
Като използвам черна магия, за да прибавя загуба на памет към проклятието.
но няма да ти хареса накъде води.
или по-лошо
ще ти хареса.
Това как се озова отново тук?
Артур.
Какво е това?
Черна магия.
Изключително черна магия.
И ние трябва да вярваме,
че ще ни върнеш спомените просто така?
Можем да ѝ вярваме.
Можем ли?
Да.
Добре.
Ема, какво има?
Аз помня.
Аз знам какво прави той. Знам какво правят те.
Поздравления, не се провали напълно.
Завърна се от дуела
с точните съставки за нашия план.
Кръвта на човек, който е бил до Ада и обратно.
Румпелщилцхен е направил нещо, за което малцина могат да се похвалят.
Той умря, а след това се върна.
Това езеро е портал към Отвъдното.
Тук фурията се опита да завлече Робин Худ в Ада.
Мислех, че порталът се появява само
когато луната е в зенита си.
Да, за Фурията.
Но винаги е съществувал, драги.
Просто трябва да знаеш как да го отвориш.
По дяволите.
Това дойде точно оттам.
Нимуе.
Тук сме.
Всички ние, какво обещахме, от плът и кръв.
А сега е време да се захващаме с
това, което Мрачните правим най-добре...
да изкореним светлината.
Добре дошла в Сторибрук, любима.
Превод www.addic7ed.com