Остани на място! - Легни долу!
Специална ескорт агенция за много богатите.
Алекс не е ползвал ескорт.
Трябва да купя батерия за лаптопа си.
Откраднах нещо... от тавана.
Един заключена цилиндър.
Има нужда от код. - Който не знаеш? - Не.
Припомних си всеки разговор, всяка дума.
Дани, ти трябва да го разбереш, ти си единственият, който може.
Знаеше ли, че страдам от депресия?!
Знаеше ли, че в миналото пиех?!
Аз не познавах Алекс лично.
Няма много студенти, които започват своята степен на 15.
Той беше убит.
Значи да разбирам, че искате да говорите с неговия професор?
Маркус Шор.
Защо го убиха?
Не знам.
Каквото и да е открил Алекс,
каквото и да било, никой не го иска на светло.
Ние не сме срещу една разузнавателна агенция,
Ние сме против всички тях.
Имам нужда от информация.
Какво означава това? Това означава, че не сме съвсем сами.
Влизай в колата.
Това е за теб.
Не тук!
Ти търсиш отговори.
Но готов ли си за тях?
Влизай в хотела.
Стая 116.
Банята.
Влизай вътре.
С дрехите.
Сега си чист,
Можем да говорим малко по-свободно.
Преоблечи се.
Навън.
Къде отиваме?
Искаш ли да знаеш кой беше Алекс или не?
Вратите са заключени, Дани.
Няма излизане.
Няма връщане назад.
Искам да те отведе на едно пътуване ... в миналото на Алекс.
Помниш ли това място?
Сигурен ли си, че знаеш, какво наистина се е случило там?
Върви.
Има резервация.
За двама.
Заповядайте.
Менюто.
Ето ме и мен.
Миналото на Алекс.
БЕН УИШОУ
ДЖИМ БРОУДБЕНТ
ЕДУАРД ХОЛКРОФТ САМАНТА СПАЙРО
по идея и сценарий на ТОМ РОБ СМИТ
режисьор ЯКОБ ФЕРБУХЕН
ЛОНДОНСКИ ШПИОНИН s01e04
E... това е странно.
Никога не съм правил нещо подобно преди.
Като това?
Какво по-точно?
Да ти се плаща
за да кажеш на някой, как съм...
.. неговия приятел.
Те казаха, че няма да ми повярваш.
Кои са те?
Те са хората, които ми дърпат конците.
Аз нямам контрол над това, което съм на път да направя.
Като това...
Няма контрол.
Алекс... закусваше тук...
... почти всяка сутрин.
Можеш ли дори да ми кажеш, какво обичаше да поръча?
Какво?
О, за да бъда убедителен, искаш да кажеш?
Ти го наблюдаваше ли го? - Сервирах му.
Келнер? - Аз? Не.
Моля ти се. Правех се на такъв.
Агенцията...
... е много скъпа, защото хората, които ние...
...не знаят, че ние сме... ескорти.
Как е възможно това?
Ние се преструваме.
Ние се преструваме, че се срещаме с тях случайно,
ние се преструваме, че сме спечелени от техния сексапил...
.. Ние се преструваме, че...
за удоволствие...
което изисква някои сериозни преструвам. - Кой ви плаща?
Нашите клиенти не са хората, на които...
Ние докладваме.
Така и така...
...те харесват еди какво си по този начин.
Така и така...
харесва това и това.
Изнудване?
Но това не е моя работа.
Ти само се занимаваш с чукането.
Аз само се занимавам с чукането.
Казаха ми, да се срещна с него...
по начина, по който ти го срещна.
... "Случайно".
Казаха ми да бъда като теб.
Казаха ми, да действам като теб.
В крайна сметка Алекс не беше толкова сложен.
Просто му беше необходимо да повярва.
...Той беше добър,
...чак докато стана...
малко лош.
Как се съблазнява един добър човек?
Моят подход е прост.
Разказах му една тъжна история.
Казах му че това е волята и последното завещание на майка ми.
А майка ми, тя никога не ме е обичала, кучката.
В завещанието си, кучката е оставила само три неща за мен.
Само три картини. Това е всичко.
И Алекс слушане като кученце.
И аз му разказвам, с разбито сърце...
..това са трите картини, които аз бях нарисувал за нея.
Аз съм художник, казвам му...
Не, не съвсем художник,
опитвам се да съм. - Преструваш се, че си.
Това е една истинска история.
Аз съм художник.
Какво?
Какво мислиш? Че съм израснал с мечтата да бъдат ескорт?
Достатъчно, Дани.
Стига с недоверието.
Какво ти е необходимо?
Ще ти го дам? А?
Искаш онези малки детайли?
Белегът от вътрешната страна на бедрото му?
Нещо прошепнато?
Нещо простенато?
Той беше жаден, мога да ти кажа.
Като човек изпълзял от пустинята.
Да?
Гърлото - пресъхнало.
Устните - сухи.
Гълтайки жадно всичките тези пропуснати години.
Къде?
В моя апартамент.
Твоят апартамент?
Моят фалшив апартамент.
Защо той е идвал там?
За да види картините ми, разбира се.
А ти какво направи?
Ще се мразиш, че попита.
Но... Но ти трябва да знаеш.
Връщам се веднага. Дай ми една секунда.
Ти трябваше да попиташ,...
какво направихме ние?
Играхме една игра.
Колко дълго можехме да говорим без да споменем
единственото нещо, за което и двамата мислехме?
Първата игра, продължи един час.
Втората игра...
.. продължи малко повече време...
Аз му звъннах по-късно,
Но той не отговори.
Клиентът искаше повече.
Но Алекс не се интересуваше.
Защо не ми казваш, че той продължи да идва?
Защото виждам че си добър в надушване на лъжите.
Така че, аз ти казах истината.
Защо са те наели?
Не знам, не ми пука.
Това е просто работа.
Той е мъртъв.
Твоята работа. Той беше убит.
Мислиш ли, че не си замесен?
Защото ти ми изглеждаш като бушон.
Казаха ми да платя нашата вечеря.
Ей?
Как иначе ще им кажеш, каква добра работа си свършил, нали?
Виждам конци привързани и към теб.
За какво мислиш?
Кажи го отново.
За какво мислиш?
За нищо.
Ти беше първият опит на Алекс в любовта.
Ако той се е радвал на втори, мислиш, че си по-малко важен ли?
Че тръпката от новото, може да замени уюта на старото?
Уотъргейт не беше само за подслушване на опозицията.
Те използваха проститутки да събират информация за съперниците
за да ги засрамят, да ги манипулират, да ги унищожат.
Сексът винаги е бил средство за контрол.
В крайна сметка, вашите отношения станаха заплаха
за тяхната връзка с него.
Той те промени, ти го променил,
приоритетите се промениха, лоялността се промени.
Аз забелязах това в нашето приятелство.
Вие двамата бяхте заслепени.
Останалата част от света престана да съществува,
но Алекс беше един от най-важните умове.
Да не мислиш, че биха му позволили току-така да се отдалечи?
Не съм мислил за това.
Това е всичко, за което те биха мислили.
Какво свързва този брилянтен млад мъж с нас?
Кралицата? Нашата история? Родителите му?
Признавам, че аз не знаех нищо за ... работа му.
Заниманията му.
Истината е, че аз наистина не го познавах и като човек.
Аз не го познавах.
От всички атаки, които те използваха, включително и върху здравето ти,
този, който се оказа най-ефективен е цинизмът.
На теб, от всички хора.
Той направи грешка, но не е заради това
Но защо той не ми каза?
Нещичко за това? Част от това?
Защото ти искаше от него да е перфектен.
Той е виждал това по-ясно, отколкото ти.
Погребението му беше миналата седмица.
Знаеш ли как разбрах?
Чух за това по новините.
Той е погребан на частна церемония за... близки приятели и семейството.
Не мога да броя колко мъже съм утешавал,
когато техните партньори умираха,
а семейството не ги допускаха в болницата
или църквата, където са погребани.
Уморен съм от това...
уморен съм да слушам това.
Той не е беше близък с родителите си, той беше близък с теб.
Направи си собствено погребение, кажи своето собствено сбогом.
Точно това трябва да направя.
Да се сбогувам.
Защо правя всички тези други неща?
Защото Алекс е открил някаква правителството тайна? И какво?
Защото те са излъгали за войната?
Те ни шпионират? Кой..? Какво общо има това с мен?
И знаеш ли, аз не знам никакъв код. Не знам.
Така че, аз не знам...
Може би, независимо какви са тези тайни, може би те са били предназначени за мен.
Ето това е.
Вярваш ли в сродната душа?
Не.
Не само, че не вярвам,...
... но това дори не е добра идея.
Не е добра идея?
Това, че на света има само един друг човек за теб.
Какви са шансовете с този човек да бъдем в една и съща страна?
Или от същия град?
Дори дали пътищата ни ще се пресекат?
Това би означавало почти всеки в света да е с грешния човек.
Ако това е начин да кажеш, ние сме добра заедно, защо просто не кажеш...
Ние сме добри заедно?
Но ако го имаш предвид буквално...
мислиш ли, че има по-добри за теб? - Може и да има.
И за двама ни.
Но тъй като ние не ги познаваме, това е само теоретично.
Да. Това е...
сантиментална идея.
И математиката не помага.
Но...
ние сме край огъня, ние сме под нощното небе.
Не можеше ли просто да кажеш да?
Твоята сродна душа това ли би направила?
Може ли да се отключи?
Ако знаеш кода.
Ние сме дотук.
О, аз съм правил много неща, с много различни хора и...
това е част от причината да съм сигурен,...
че ние сме нещо специално.
Но, за теб, то...
Не искам да останеш с мен, само защото съм ти първият.
Така че, трябва да се виждаш с други хора.
Трябва.
Не искам. - Имах предвид... - Нямам нужда.
..че някъде има само един друг човек за теб.
Скоти?
Скоти?!
Скоти?
Скоти?!
Скоти?
Просто си припомнях... - А?
Едно място.
Припомнях си....
... едно място.
Добре, трябва да те закараме до болницата.
Ще ме чуеш ли поне веднъж, Дани?!
Ти си си припомнял... едно място.
Едно място, на което на никой не му пука.
Патетично.
Благодаря ти.
Родителите ми казваха:
Ти беше толкова щастливо дете.
От колко време?
Ето така ли?
Три седмици.
Лошо и по-лошо, всеки ден.
Сега толкова лошо, колкото винаги е било.
Не може да е съвпадение, нали?
30 години съм бил добре, а сега такъв?
Защо някой, който може да потиска депресията в продължение на 30 години
изведнъж има рецидив?
Без причина?
Ето какво ще направим.
Ще вземем нови хапчета.
Истинските хапчета от различен лекар.
Можеш да ги държиш в себе си през цялото...
Освен ако те не ги сменят, преди да ти ги дадат.
Аз ще ги взема нелегално.
Познавам някого. Той може да намери всичко.
Затворен в черупката си.
Докато те не намерят пукнатина.
Слабост.
Уязвимост.
Без значение, колко е малка.
И тогава те се задействат.
Как се убива алкохолик?
С алкохол.
Как се убива наркоман?
С наркотици.
Как се убива депресиран?
Откъде ги взе?
Някой разказа на лекаря някаква история,
взе рецепта, и ми я продаде на мен.
Те са добри. Всичко ще е наред. Винаги са добри за мен.
Искаш ли нещо друго?
Не.
Нищо друго.
Благодаря ти.
Разгледа ли съдържанието?
Ние ще се нуждаем от помощ.
С помощта идва и риска.
Колкото повече хора се включат...
Виж какво направиха с нас.
И това преди да знаят, че имаме това.
Мога да направя това сам.
Има слухове.
За това как... Кремъл
гарантира лоялността на най-важните си граждани.
Под претекст за отпразнуване на изборите за Държавна дума,
определен индивида се черпи с най-доброто ядене, което Москва може да предложи.
В един момент, по време на вечерта...
... този ценен индивид припада...
... Събужда се в хотелски апартамент,
в леглото, до едно ужасено голо дете.
Преди да успее да каже нещо, ФСБ нахлува в стаята, арестуват го
и го карат на разпит в Бутирка - Московския затвор,
където индивидът се кълне, че той не е педофил.
"Вероятно са сипали нещо в питието ми!"
"Вероятно съм натопен от враговете ми!" Той не знае.
Той не може да обясни. "Това е грешка!"
И за негова изненада...
офицерът от ФСБ се съгласява, че това е грешка,
Но това е грешка, която те ще имат на запис завинаги,
грешка за която никой, никога няма да разбере, освен ако ...
индивида не направи грешка от политически характер.
И с това, избора на мъжа е ясен:
привилегии или позор.
Унищожение или оцеляване.
Офицерът от ФСБ вярва, че той е спечелил.
Индивидът вярва, че той е загубил.
Но тези системи на потисничество...
.. колкото и безмилостни да изглеждат,
колкото и непобедими да изглеждат, никога не издържат,
никога не продължават, никога не оцеляват,
защото ние няма да живеем в страх.
Бих искал да завърша това специално приключение с теб,
Дейниъл Едуард Холт.
Ако ми позволиш.
Ще бъдем наблюдавани.
Ще бъдем следени.
Така че ние ще се разделим.
Да се отървем от тях.
И се срещнем на място...
Където никой не може да ни последва, без да се разкрие.
Мястото, където на никой не му пука?
Аз винаги съм се утешавал от идеята, че хората не се интересуват.
Това, че те имат по-добри неща, за които да мислят,
че има по-важни въпроси, за които да се притесняват.
Харесва ми, когато хората минават покрай мен
и хич не им пука за това, как съм облечен или чия ръка държа.
Мястото, където на никой не му пука.
Когато бях млад, аз прекарах много време за да го търся
и си обещах, че ако някога го намеря,
ако въобще някъде съществува, ще го направя свой дом.
Какво мислиш?
Амбиция.
Но без отдаденост.
Прескачаш от разкази към текстове на песни,
от стихове към скици,
надявайки се, че света ще ти каже кой си.
Ти трябва да кажеш на света.
Ето ви и теб.
Браво.
Проследиха ли те?
Е, надявам се не.
Е, Маркус ще ни помогне ли?
Не каза.
Продължи настрана,
и това ти дава твоето "Б" за баритон.
О, разбирам - не, четири, разбира се. - Да.
И това прави... - Къде се запознахте вие двамата?
Кеймбридж.
Бяхме съквартиранти.
Бях първият човек, с който той сподели тайната на сексуалността си.
По това време това беше незаконно.
И имаше слухове.
И така, аз... се съгласих да играя ролята на... любовницата му.
И ние обиколяхме ръка за ръка ...
и ходехме на пикници в градината на учените...
..трябваше да издържи около два месеца или там някъде.
Продължи две години.
Ти гей ли си?
Не.
Срещаше ли се с други хора?
Не.
Аз се опитвах да се превърна в мъжа, който се преструвах, че бях.
Знаеш ли, аз се молех да имам такъв вид желания?
Фиктивен романс, може да се каже. - Не.
Не, не.
Ние сме приятели. Ние сме приятели от тогава.
Не мога да скърбя за това. Отказвам да скърбя за това.
Всичко е много трогателно.
Маркус...
Това е Дани, партньорът на Алекс. И Скоти.
Къде е?
Може ли...
Ти не си знаел, нали? Колко умен е той.
Знаех.
Но не съвсем.
Не и по начина, по който вие сте знаели, не.
Неговият партньор...
без никаква оценка за интелекта му.
Освен някаква генерализирана идея, че той беше добър с числата.
Любов без знание.
Популярната култура може да изобрази това като романтична представа, предполаг
Той никога не говореше за работата си.
За какво си говорихте?
За всичко останало.
Разбирам.
Не, не разбирам. Не разбирам изобщо.
А за какво си говорихте вие двамата?
Като изключим работата. - Не говорехме.
Виж, опитай се да разбереш.
Аз бях сигурен,
абсолютно сигурен, че той щеше да промени света по някакъв начин.
Не моят свят. Светът.
Можеш ли да си представиш чудовищността на това чувство?
Да бъдеш в компанията на някой такъв?
Познавали сме различни хора.
Хм.
Мъжът, когото аз познавах беше изключителен.
Мъжът, когото ти си познавал не беше. Освен ако не ми кажеш
колко захарчета слагаше в в чая си или как обичаше да се чука.
Това ли са детайлите, които ни охарактеризират?
Мисля, че...
.. да ти се възхищават е самота.
Прав си, сигурен съм.
Но това беше цената, която той трябваше да плати.
Обикновеният свят не беше за него.
И неговият флирт със света...
винаги щеше да свърши зле.
Професоре?
На ме също ми липсва.
Той го е направил.
Нападателите от 11 септември са изпращали електронни писма
използвайки предварително уговорени кодови думи.
Факултета по градоустройство беше Световния търговски център.
Ъ, ъ-ъ, Пентагонът - Факултета по изобразително изкуство.
Окончателното съобщение на Мохамед Ата към останалите терористи
посочва началото на техните семестри
след три седмици за факултетите по градоустройство и изкуство.
Две електронни писма.
В това,
зоопарк означава зоопарк.
В този, това означава летище.
Как да ги различим?
Когато...
хората...
които ходят в зоопарка
посещават също...
...и музеи.
Те гледат анимационни филми.
Купуват детски дрехи.
И даряват... на ветеринарно благотворителни организации.
Конвертирай цялата ни история онлайн в цифри
и посещението на зоологическата градина...
изглежда...
ето така.
A кодираното съобщение изглежда...
..ето така.
Терористите от 11/9 използват невинни думи,
Но те не са ги използвали, както останалите от нас.
Ние обичаме да мислим за себе си като индивиди.
Но ние не сме.
Ние сме матрица.
Ние сме...
Женен, гей...
.. хетеросексуален, професионалист,
Богат, беден.
Нашата онлайн ДНК,
разкрива... истинската ни същност...
.. дори...
когато лъжем.
Аз му казах, че ще промени света.
Просто не му казах, колко опасно би било.
Алекс реши да приложи концепцията си върху речта.
Думите не са нещо изолирано.
Те са част от серия от действия.
Вдишване,
мимики на лицето, дилатация на ретината, движения на ръцете.
Алекс теоретизира, че те образуват модели,
и тези модели ще бъдат различни
ако казваме истината или лъжем.
Детектор на лъжата?
Важните лъжи се казват от важни хора.
Те никога няма да се съгласят на тест, от какъвто и да е вид.
Алекс не се нуждаеше от тяхното съгласие.
Те вече бяха предоставили цялата информация.
Най-важните хора в света са също и най-документираните.
Изучава се всяка дума, която те някога са казали.
Банална, смислена - това няма значение.
Анализира се всяка възможна променлива.
Тази информация се превежда в цифри
и се установяват моделите.
Като пръстов отпечатък...
за нашите истини и нашите лъжи.
Ще бъдем в състояние да анализираме всяко твърдение.
Всяка политическа декларация.
Ъ, всеки един случай на война.
Присъдата на всяко едно съдебно дело.
Краят на лъжите.
Ако четиримата оцелеем една седмица,
ще бъда много изненадан.
Ти си супер добър човек, нали, Дани?
Такъв беше и Алекс.
При целия си интелект, невинен, наистина.
Когато ми каза, че ще работи за GCHQ, знаех, че това е грешка.
Той не принадлежеше на този свят.
И аз можех да го почувствам как ми се иска да му го кажа.
Защо не му казахте нищо?
Ние нямахме, този вид взаимоотношения.
Предполагам, че имате някакъв план?
Ние трябва да докажем, че това работи.
Нямаш план, нали?
Не.
Той трябваше да повярвам, че имам. Той ни е необходим.
Виждаш ли?
Доказателство - правилното функциониране на обществото,
зависи от способността ни да лъжем.
Ако има избора да не лъже, или да лъже, всяка организация,
всеки човек във властта, без изключение, ще избере лъжата.
Може би Алекс си е представял по-добър начин за правене на нещата.
Чудя се, кога е започнал работа по този проект.
Защо това има значение?
Може би той се засрамил от лъжите, които ти е казал.
Срамувал се е, че отношенията ви са изградени на лъжи.
Може би на някакво ниво,
той е мислел, че поправя това.
За кого? - За теб.
Дани!
Аз съм виновен. - Съжалявам.
Аз съм виновен.
Не съм казал, че си виновен.
Той го е направил за мен?
Възможно е.
Никога не съм искал това.
Той е знаел, че ти ще разбереш, че е лъгал за голяма част от живота си.
Той трябва да е бил притеснен, че ще разбереш и ще го намразиш.
Той трябва да е бил притеснен за този момент всеки ден.
Би ли го обичал все още, ако знаеше?
Можеше ли все още да го обичаш, ако знаеше?
Би ли преразгледал вашата любовна история - единствената за Алекс...
.. и да решиш, че в края на краищата, тя е нищо друго освен една лъжа?
Той никога не беше сигурен.
Как би могъл да бъде?
Ще ми се да му бях казал.
Че нищо от това няма значение.
Лъжите, грешките.
Това, че го обичам, въпреки всичко.
Че аз, аз го обичам. Все още. Сега. Знаейки всичко това.
Ще ми се той да ме беше чул да го казвам.
Да.
Той никога няма да знае.
Не.
Това ще прозвучи, малко...
но... ми хрумна, че никога не бях го казвал на глас преди.
Обичам те.
Много.
Ти няма да бъдеш обвинен.
Това ли е?
Ти си свободен да си тръгнеш.
Вие ме доведох тук, само да ми кажете това?
Ще бъде обвинен някой?
Дани...
... за теб...
...това приключи.
Това не е приключило.
Скоти? - Дани.
Дани... - Скоти?
Ще има бележка.
Превод, тайминг и субтитри: sofiaguy™, 2015