Започнахме с толкова големи надежди.
С всички предишни починали собственици.
Хотела беше под ново командване.
Бахме решени да преправим "Кортез"
по наш, собствен образ.
И не просто хотел.
Имахме амбиции да бъдем семейство на тези без приятели.
Комфорт на тези в студа.
Място без предразсъдъци.
Трябваше да бъде перфектният край.
О, здравейте. Здравейте.
Добре дошли в Кортез
Моля ,подпишете нашата книга за гости.
Разбира се.
Мога ли да предложа на двама Ви по чаша шампанско?
-Оуу -Нямам против.
Ахх
Мисля, че това са инспекторите
от този интернет сайт, Trip Adventures.
Трябва да са чули за нашето грандиозно пре-отваряне.
Знам.
Не можеш ли да видиш абсурдно милосърдната усмивка
"намазана" на лицето ми?
Каква е тази остра миризма?
Градински чай.Да очисти тези духове.
Ще ти покажа в твоята стая.
За да полирате бижу, каквото е и Кортез,
не изисква само пари, които имахме от "ликвидирането" (убиването)
Кортез-ите са многобройни шедьоври
...ще получи четири звезди в интернет.
И така, ние сме готови.
Не сме готови с всеки етаж, но това е една от
новоосвежените ни стаи.
Египетски памук.
400 нишки памук.
Минибар?
Миксерите са от заведението.
Ако се нуждаете от още нещо,
просто вдигнете телефона.
Благодаря ви.
Насладете се на престоя си.
А ти искаше да пропуснем това.
Убий ме.
Шегуваш ли се?
Това е Тото Ноерест 700H, скъпа.
Японската самопочистваща се страхотна тоалетна.
Ооо.
Винаги съм искал да пробвам една от тези.
Не те ли кара да искаш да се изходиш.
Коя по дяволите си ти?
Как влезе тук?
Трябва да кажа, че това е хубава стая.
Те похарчиха всяко пени, което имаха, за да променат всичко, което могат.
Изнесоха матраците,
особено тези, които разпорих.
Изнесоха килимите,
пропити с толкова много години
на пикня и кръв.
Дори промениха обзавеждането.
Но знете ли какво не успяха да отстранят?
Болката.
Защото аз съм още тук.
Добре, ще трябва да ви помоля да напуснете.
- Сега. - Хей.
О! Боже!
О, Боже! О, Боже!
Обадете се на полицията!
Някаква луда кучка туко-що уби партньора ми.
Моля.... ааа!
О, Боже мой! О!
О, Боже!
Моля ви, трябва да ми помогнете!
Не, не. Трябва да ми помогнете.
Нов съм в тази смъртоносна игра,
и Исусе Христе, не е ли вълнуващо?
Мамка му.
Имаме още един повален, в края на коридора.
По дяволите.
Това трябва да спре.
Той изцапа новия килим.
Да, имаме сериозен проблем.
Призраците продължават да убиват гостите,
ще завършим с нула звезди.
Време е да направим проклето събрание.
Sync & corrections by honeybunny www.addic7ed.com
Здравейте! Добре дошли!
-Благодаря на всички, че дойдохте. -Извинете ме.
До колкото разбирам, сега командвате вие двамата,
и искам да говоря с вас да си сменя стаята.
Миличка, ти си призрак.
Може да си избереш, която стая си харесаш.
Ами да, но проблема е,
че след като избера стая
и след това се усамотя с моите еротични новели,
никога не знам дали някой гост ще се настани
и ще ме обезпокои.
Знам, че това е Лос Анджелис,
но аз съм старомодно момиче и харесвам личното си пространство.
Закопах го когато гостите дойдоха.
Като старомоден, мръснишки филм е.
Кефя се на тези аматьорски неща.
Нещо като тройка ли сте сега?
Да.
Опитахме да се срещаме с дърваря,
но той е гей.
Добре. Чуйте сега всички, моля!
Това е важно.
и засяга всеки един от вас.
Ще ви помолим да спрете да убивате гостите.
Е, не сте само вие,
но се опитваме
да построим нещо специално тук.
Истинска дестинация.
Вижте, ще вземем два футболни отбора от Карсън.
Това са около 20 минути до 110.
Това място ще бъде претъпкано.
Но ако се разбере, че хората,
отсядащи тук, изчезват,
тогава вероятно, това ще е лошо за бизнеса.
Майната ти, Айрис.
Ти си най-големият убиец в тази стая.
- ти, кръвосмучещо! - Може би в миналото,
но всяка една капка кръв, която изпих е дарена...
Всички убийства,станали в този хотел
се извършени от вашият "вид".
Извини ме, но ...
Какво имаш предвид с "нашия вид"?
Може ли просто да наречем нещата
с истинските им имена - говориш за Уил и мен, нали?
Имам предвид, Уоо е твърде зает
да "дъвче тази шведска риба"
така че да отегчи всички.
Марси постоянно се безпокои
или се оплаква по цял ден.
Дърваря редовно е унил.
Тази хипстърска двойка само търчи наоколо,
мечейки за къдраво зеле.
Уил и аз сме единствените,
които все още са готови за малко пакости.
И няма да спрем!
Да свърша като маструбиращ мухльо,
който хаби въздуха, който диша?
Ето това е да си истински възнесен
Мъртъв съм, но не съм се чувствал по-жив!
Ха!
Красиво казано!
И съм напълно съгласен с теб.
Но трябва да застана на страната на Клеопатра (на Лиз)
и нейната приятелка, относно проблема.
О, моля те!
Ти да кажеш на хората да спрат да убиват
е като полковник Сандърс (KFC) да ни каже да спрем да ядем пилета.
Не познавам военният ти приятел
и неговата привързаност към домашните птици
но дните ми за убиване свършиха.
Мислех, че убийствата по десетте заповеди
са началото на моята работа,
но се оказва, че те са епилогът.
Щафетата е предадена и най- накрая се чувствам добре.
Но това е практично решение, а не емоционално.
Това е нашият дом.
Франкли, единственият, който имаме е.
Никой от нас не знае какво ни очаква
извън това място, ако нещо се случи с него.
И може би, без тези стени да ни защитават, всички ние бихме били
принудени да си тръгнем и да се изправим пред
наказанието на нашия Създател.
Ако не можем да останем в бизнеса, губим всички залози.
Ще трябва да продаваме.
В противен случай ще ни изгонят.
Това са глупости.
Платих в брой за това място.
Адвокатите ми ще продължават да плащат всички данъци и такси,
докато все още имат средства.
Е, това няма да продължи още дълго.
Твоят бизнес си заслужаваше съдбата,
когато беше жив.
Но ти си такъв нарцис,
който никога не позволи на някой друг да прави дизайна на модната ти линия.
И когато ти изчезна, те останаха без нищо.
Сега цялата къща е в пламъци
Вашият склад е на стойност жълти стотинки.
Това са глупости!
Те си шибан лъжец!
Достатъчно! Това не е демокрация!
Не сме в камарата на лордовете! (парламента на обединеното кралство)
Ние сме кораб в морето!
И що се отнася до вас, духове, аз съм капитана!
Затова слушайте, приятели!
Има шест критерия, по които
U.S. Department of Interior определя
дали едно място заслужа да бъде провъзгласено за
историческа забележителност.
Този хотел се вписва в критериите идеално!
Има само едно нещо, което все още не притежаваме - време.
Възраст.
23 август, 2026.
Тогава ще се навършат 100 години от както този хотел е построен.
И на този ден хотелът ще получи полагащото му се отличие
на историческа забележителност!
Тогава те няма да са способни да го разрушат
дори и да им се иска.
Убийствата трябва да спрат!
О, я стига.
Някои от нас не могат да излязат навън
и да си намерят компания,
затова аз няма да спра да събирам души,
докато не намеря своята сродна душа. - Сали, не бих искал
да бъда груб с теб, но ти и аз добре знаем,
че има начин да те накарам да направиш това, което искам.
Или не искаш да си припомняме последният път когато не ми се подчини?
Е, решено е.
Смисълът на това да си мъртъв е че няма правила!
Това е единственото избавление.
На кой му пука, ако те съборят това място
и ни изпратят право в Ада?
Не би могло да бъде по-зле.
Разкарай се!
Поздравителна бутилка шампанско
за нашия дългосрочен ВИП гост.
Това си ти, госпожичке.
Задръж си дъха.
Знам какво си намислила.
Твоите Кумбая интриги може да работят при другите,
но при мен това няма да се случи.
Добре.
Може да престанем с глупостите.
Господи! Ти си една самотна, мизерна кучка.
О, ето я отново!
Разкарай се от стаята ми.
Понякога не ти ли писва да си толкова озлобена?
Искам да ти помогна, Сали.
И това го казва жената, която ме бутна през прозореца.
Добре.
Това е срещу мен.
Съжалявам!
Наистина.
Но и за двете ни не е добре да дълбаем в миналото.
Скъпа, ти се промени, откакто Джон напусна.
Виж, Айрис...
Все още мога да ти видя сметката, по всяко време.
Ти го обичаше.
По единствения начин, който ти бе познат.
А той ти обърна гръб
след всичко, което направи за него.
Знам как се чувстваш.
Нищо не знаеш за това как се чувствам.
Нито за болката ми.
Единственото нещо, което ми помага
е когато повлека някой със себе си.
Да ги накарам да почувстват поне малко от това, което аз чувствам.
Тогава не съм сама.
Но не разбираш ли?
Всички тези хора, които убиваш, това е...
те са само лепенки.
Ами ако знаех за крайно решение на проблема?
Може да имате нещо дълготрайно.
Бъдеще.
Какво бъдеще?
Аз съм мъртва.
Ти живееш все още в 1994.
Времената се промениха.
Кортез вече има удоволствието да предлага безплатен Wi-Fi във всяка стая.
Това е твоят билет за приключение.
Хайде, отвори го.
Какво мога да правя с това?
Не можем да променим миналото,
но ти можеш да избереш да продължиш напред и да живееш.
И какво?
Ще съм духът в машината?
Точно това ще си.
Добре, виж...
Напълних го за теб
с Туитър, Инстаграм,
Фейсбук. Не е нужно да си навън,
за да си част от света.
В модерната епоха, никой не трябва да е самотен.
Даже за секунда.
Има цял свят някъде там, който чака да те прегърне, Сали.
Хайде, всичко, което трябва да направиш е да се гмурнеш в него!
Сали се справяше с интернет, както риба с вода.
Сякаш е правила това винаги.
Изстреля електрически пулс...
От всички части на света,
хора й отговаряха.
Тълпи, копнеещи за тръпка.
Визхитена публика, която да я приветства,
която отчаяно да иска да я разбере, чакайки всяка нейна дума.
Изведнъж момичето, което никой не искаше стана кралица на бала.
Тя може да каже каквото и да е, разкривайки душата си.
Самотен й глас, втъкан в собствената си кибернетична субкултура.
Сигурен остров.
♪ It spits you out when you desire ♪
♪ Conquer it to feel you're higher... ♪
Докато тя се радваше във възвишеното обожание,
да си безразличен към света най-накрая загуби своята привлекателност.
Друго?
Колко дълго съм бил мъртъв?
Вече стана около година.
Колко дълго ти се струва?
Сякаш не съществувам
Затова ли убиваше тези хора?
Нямах идея, че бизнесът ми е загинал.
О, не е загинал. Загиващ е.
Ами както направиха с него?
Фабриките?
Магазините на Родео, Пето авеню?
Ами те затвориха модната секция.
Парфюмите и очилата пазят всичко настрана.
А и ти имаш значение в света както знаеш.
Докато това е така и синът ти процъфтява, ти имаш значение.
Благодарен съм ти за това, което направи за него.
Татчър е едно от най-добрите училища в страната.
И Охай е целогодишeн рай.
Трябва да му позволиш да дойде и да те посети.
Не. Не.
Това не е място за млад мъж.
Всичката тази смърт наоколо.
Не искам да бъде отровен от нея.
Дори и, ако това разбие сърцето ми, защото няма да го виждам.
Може ли да направя едно предложение?
Ти си красива, но не си мой тип.
Пленените духове на това място
които не са във вечни мъки, разбират това, че
ако искаш да усетиш магията на причината и следствието,
то трябва да имаш цел.
Твоята модна къща беше емблематична.
Ти си емблематичен.
Моята модна къща се беше насочила към провал
дълго преди да "изчезна".
Не съм имал оригинална идея през последното десетилетие.
Това е Калифорния.
Земята на преоткриването.
Имам предвид,
виж какво направи това място за мен.
Къде си мислят, че съм?
Слуховете се носят.
В клиника, лудост, болест.
Всяко едно по-скандално от предишното.
Честно казано, това е прекрасна реклама.
Хората обичат мистерията.
Скеч.
Създавай.
Бъди отново част от света.
Усправлението на модна къща е повече от едно скициране.
Повече от всеки един бизнес, този има линия, която се нуждае от лице.
Добре.
В един предишен живот бях продавач.
В този съм богинята на стила.
Нарежи ме и ще кървя Диор.
А и нали знаеш, че не трябва да бъдеш мъртъв.
може да си решил да се затвориш в твоето малко щастливо място,
като Хауърд Хюс, без частта с лудостта.
Може да направим това!
Влизайки в заседателната зала възкачена на чифт
от пет- инчови Гучи, ами,
Това постига авторитета от който се нуждае този бизнес.
Вие трябва да балансирате своята фигура, да вземете под внимание всяка стъпка,
и след това да се впуснете с пълна инерция.
И така ще се издигнете.
Господа, аз съм Лиз Тейлър.
Господин Дрейк ме изпрати тук
да ръководя компанията за в бъдеще.
Докато господин Дрейк не благоволи сам
да дойде на тази среща...
Господин вицепрезидент, мога да ви уверя, че Уил Дрейк
ми предостави пълните права да ръководя от негово име.
Е...
Аз не го приемам.
Опасявам се, че ще се наложи.
Срещнах Уил Дрейк в хотел Кортез
и е потвърдено.
Госпожица Тейлър има пълното право
да говори от негово име.
Уволнен си.
А сега, господа, ето какво ще ви предложа, за да се възвърнем.
Слушайте и се учете.
Не! Не мога да го направя!
Вдъхновението е навсякъде около нас.
Всичко, което трябва да направите, е да погледнете.
Оставих Уил сам да прави своята магия
и той ми позволи да правя своята.
♪ Нощи в бял сатен...
Направихме мистерия от отсъствието му.
Той разкри много малко от себе си на обществеността,
и търсенето постоянно се увеличаваше.
Презентазциите му бяха изключителни и екзотични.
Малко иновации, много необичайни модели.
Всички камери и телефони бяха забранени
което само направи мълвата по-силна
любопитно, все по-напрегнато.
Арт деко (моден стил преди ВСВ) се завърна с пълна сила!
♪ Красотата,която винаги ми е била чужда
♪ С тези очи преди
♪ Истината такава,каквато е...
Трябваше да ликувам за нашия успех.
Но вместо това, аз се почувствах изгубена.
♪ Защото те обичам
♪ Да, обичам те...
Беше вечер като тази, когато за първи път срещнах Тристан.
Моля те обещай ми, че няма да ме съдиш.
Помни с кого разговаряш.
Какво правим тук?
Знам колко много ти липсва Тристан.
И където и да е, не знам
защо не сме виждали нито косъм от косата му.
И ако има някой, който може да го намери,
то това е тази жена.
Айрис...
Да не би да си извикала медиум?
Ох...
Били Дийн Хауърд, това е Лиз.
Лиз, радвам се да те видя.
Виждала съм рекламата с теб върху автобус.
Били Дийн има собствено шоу по Lifetime.
Тя помага на опечалените да комуникират с
починалите им любими роднини.
Впечатлена съм.
Ще бъда откровена.
Вашият хотел е прословут
сред паранормални общности като "гореща" точка.
Помислих си, че бих могла
да снимам епизод за шоуто си тук.
Но днес
аз съм тук заради теб.
Хмм...
Хмм, толкова много гласове...
Този хотел е много шумен.
О, усещам нещо.
Много мъжка енергия...
Неспокойна.
Той е тук.
Дух,
разговаряме с теб с любящи сърца и отворени умове.
Повдигни бариерата, която разделя нашия свят от твоя.
Говори ни.
Тристан.
Здравей.
Тристан, тук съм заедно с Лиз.
Липсваш й.
Имаш ли някакво съобщение за нея?
Какво?
Какво казва?
Той казва...
"Не"
Как така "Не"?
Какво "не"?
Не иска да разговаря.
Какво искаш да кажеш? Той говори с теб.
Не иска да говори
с мен.
Той е бил тук през цялото време.
И сега решава да не ми говори...
...защото ме вини.
Аз съм виновна за смъртта му.
Моята любов към него го уби.
Любовта не убива.
Аз съм тук от много време, тъй че нека ти кажа нещо...
Повярвай ми, любовта убива повече отколкото омразата.
Благодаря ти, че дойде, все пак.
Бъди силна.
Знам, че знаеш как.
Да...
Не. Това не е правилно.
Не, почакай.
Може би това не е бил Тристан...
Той помни палачинките.
Тези с палачинките.
Правила си му ги всяка събота
и си му давала да гледа анимации всяка сутрин.
Кой е Донован?
Какво?
Донован не е тук.
Не, не, не.
Донован е на друго място.
На някакво много хубаво място.
Каза, че ухае на палачинки.
Твоите палачинки.
Казва, че там винаги е събота сутрин.
Той казва...
"Обичам те, мамо."
Дори в моята тъга, бях щастлива за приятеля ми.
Колкото до мен, чувствах че моите шансове за любов са мъртви.
Но животът може да те изненада.
Особено новия живот.
А любовта ?
Е тя има много форми
След като се помирих с моят син Дъглас.
Наистина не очаквах да го видя отново.
Така че бях щастлива когато доведе Джанис да се запозанем.
Джанис беше дъщерята която винаги съм искала.
И бях свекървата, за която тя винаги се е надявала.
В лицето на Изабел, видях бъдещето.
Тя се роди в свят малко по либерален
от този в които се бях родила аз
И може би, само мое би,
Аз имам нещо общо
малко доброта, приемственост.
Това ме промени по начин по който нищо друго не успя
Никога не съм мислила, че живота може да е толкова добър
Или това може да приключи.
Мамка му.
Сигурна ли си?
Сигурна съм.
Ами...
докторът е сигурен.
И не може да направят нищо по въпроса?
То е.. преминало момента за възможно лечение.
Което най-вероятно е най-добре.
Защото..
Ще е ужасно да загубя косата си.
Миличка,
може би има нещо, което мога да направя за теб.
А?
Какво, да ме превърнеш?
По-дяволите, аз не харесвам дори пържолата си кървава.
Но никога не съм имала избор
Знаеш това.
И в този момент от живота ми,
не мога да си представя да убивам, за да живея.
Каза ли на децата ти?
С моя късмет, няма да се наложи.
Те могат да продължат да ме посещават тук.
Ще карам направо.
Аз съм първата жена в света с рак на простатата.
Ох, докторът каза, че се е разпространило до гръбнака
и нищо не може да се направи.
Ще похарчим колкото е необходимо.
Едно обаждане и мога да ти доведа най-добрия доктор на света.
Не прекалено късно е
А и не искам да прекарам
поседните си дни пропилени в болница
с кететър в пениса и отрова в тялото,
така че...
Но кой ще се грижи за нас ?
Не може да ни оставиш сами. Няма да го направя
Затова Ви събрах днес тук
Ето, доставих ви различни оръжия
Вземете две. Те са малки.
Ъъъ
ударете ме.
удушете ме.
Пребийте ме до смърт.
Изненадайте ме.
Мисля, че всички мислим
че всички сме доста привързани към теб
Не можем да те убием.
Това не е убииство.
Тя иска да бъде преродена.
Вие сте семейството ми.
Искам да бъда с Вас завинаги.
♪ The morning sun
♪ Touched lightly on the eyes of Lucy Jordan ♪
♪ In a white suburban bedroom
♪ In a white suburban town
♪ And she lay there neath the covers ♪
♪ Dreaming of a thousand lovers ♪
♪ Докато светът стане оранжев ♪
♪ И стаята започне да се върти ♪
♪ At the age of 37
♪ She realized she'd never ride ♪
♪ Through Paris in a sports car ♪
♪ With the warm wind in her hair ♪
♪ So she let the phone keep ringing... ♪
Тогава я видях за първи път след смъртта й.
Тогава осъзнах
колко много ми липсваше.
От къде разбра?
Винаги ще бъдеш най-прекрасното ми творение.
♪ He's off to work
♪ And there were oh so many ways... ♪
Исках да бъда тук за да ти помогна да се промениш
♪ For her to spend her day
♪ She could clean the house for hours ♪
♪ Or rearrange the flowers
♪ Or run naked through the shady street... ♪
За последно.
♪ At the age of 37
♪ She realized she'd never ride ♪
♪ Through Paris
♪ In a sports car...
Тези неща ще те убият.
Не разбирам.
Ти не искаше да говориш с мен.
Мислех си, че ме мразиш.
ОБичам те.
И, скъпа,
имаш още да живееш.
Не мога да се боря с това.
О, мила...
бих умряла за теб...
- Моге ли да ви помогна? - Имам резервация.
Стая 44.
Стаята на Ву.
Тук Били Дийн казва, че е умрял.
О, тази стая е резервирана.
Резервирана от мен, преди три седмици.
Под Родос, Ашли.
Моето Амекс приложение, казва, че таксата е отчетена.
Имате парите ми, искам си стаята.
Добре.
Вината е моя.
Мислех си, че този Били ще е безплатна реклама.
Знаете, че хората обичат добрата призрачна история.
Ами, права беше за това.
Да, но това излиза извън контрол.
Тя имаше три излъчвания в най-гледаното време.
Чакайте, чакайте, чакайте, чакайте.
Чакайте, той се опитва да ми каже нещо.
Мистър Ву не плаща за какво?
Искам да кажа, не ме разбирайте погрешно.
Нямам против това място да е оживено с гости.
Просто всички тези откачалки и странници
които искат да бъдат разпорени от призрак.
Хората, които Били привлича, те са просто...
лоши за нашата реклама.
Защо просто не затворим това място?
Уил Дрейк вече не се нуждае от парите.
Защото това място се нуждае от живот.
Това е хотел, не гробище.
Живите дадоха на духовете хванати в капана на това място
връзка с външния свят.
Джон.
Чудех се кога ще пристигнеш.
Липсваше ни.
Добре е да се завърнеш И ти беше права.
Не ми харесва да е наоколо.
Досаждайки, задавайки въпроси.
Още ли опитва да се свърже с мен?
Всяка година на тази дата.
Джон Лоу.
Убиецът по десетте Божи заповеди.
Покажи се и свидетелствай за своите престъпления.
Мамка му.
Обади й се.
Закарай я в стаята ми.
Но я доведи бързо тук.
Остават три часа до залез слънце.
Ние сме в стая 64 на Хотел Кортез.
където е живял прословутия убиец по Десетте Божи заповеди
когато преди много години е тероризирал Лос Анджелис.
Джон Лоу може да бъде най-злият и опасен дух
с когото някога съм се опитвала да осъществя контакт.
Аз ще се нуждая от всичките си умения и сили на концентрация
за да осъществя това безпрецедентно интервю.
Искаше да говорим?
Искам да говориш.
Името ми е Били Дийн Хауърд.
Всичко, което знаем за Джон Лоу, е това, което ни каза полицията.
Давам ти шанс да изясниш позицията си.
Какво искаш да знаеш?
Защо не започнем с твоето семейство?
Те знаеха ли
че си бил сериен убиец?
- Какво донесе на Холдън за вечеря? - Отново е куче.
Те разбраха
че прочиствах света
- по свой начин - По дяволите, Джон.
говорихме си за това; Аз нямаше да нарочвам хора,
които не заслужават да умрат.
Сега, когато стана преследван от полицията,
твоята жена и две деца никога повече не бяха видени.
Хайде.
- Къде отивате? - Той е гладен.
Знам как да влезна в болница
без да бъда забелязана.
Уби ли ги?
Ще си призная, че ги предадох.
Татко?
Остана само едно нещо да направя.
Да се предам?
Трябва да се прибираме вкъщи.
Скарлет беше права.
Кортез беше дом.
Всички ние бяхме преродени тук, в една или друга форма.
Добре де, с изключение на нея.
Все още имаше шанс за нашата дъщеря
да порасне някъде другаде,
да има шанс за нормален живот.
Но трябваше да е далеч от нас.
Лиз знаеше това място.
Училището Татчър ще бъде домакин
на повече от един млад бежанец от хотел Кортез.
Така, че отпрати дъщеря си,
но живя със сина си и жена си в Кортез,
обратно в ЕЛ Ей, където беше все още търсен.
Трудно е да се грижиш за семейството си, когато си беглец.
Имаше повече възможности в Лос Анджелис.
Спри! Джон Лоу, ти си задържан!
Трябва да се върна до хотела.
Позволи ми...
Искам да умра вътре.
Усещам нещо за съпругата и сина ти.
Мога да чуя скритите вопли от духовете.
но са прекалено уплашени, за да говорят ясно.
Какво е това?
Не искам да говоря за семейството си.
Ами, ако не искаш да говориш за семейството ти,
дай ми нещо друго.
Какво е значението на 30-ти октомври?
Защо е единственият ден, през който мога да усетя присъствието ти тук?
Ами това е Нощта на дявола.
И ако оставиш твоите оператори
мога да ти покажа.
Те крещят.
Веднъж бях в една къща на запад от тук.
И можех да чуя духовете в стените като термити...
или като прилепи на тавана.
Но не приличаше по нищо на това.
Това е като да бъдеш на рок концерт от мъртвите.
Ами, хайде.
Нека ти представя някои мъртви рок звезди.
Ох, Джефри, ти и твоите проклети сламки.
Хайде. Остави питието си и танцувай с мен
Не танцувам.
Погледни ме.
Нито пък аз.
Джон! О!
Джефри, виж кой е тук.
Джон е тук.
Той е най-великият от всички тях.
Изчерви ли се ?
Казах ти, ако харесваш някой мъж, трябва да говориш с него.
Мислиш ли си, че някой от тези млади мъже
би дошъл да работи в къщата ми, ако нямах
смелостта да ги заговоря на живо?
Тези мъже в Молуоки трябва да са били доста отчаяни
за да се приберат с Джефри.
Момчето не може да каже две думи без да се изчерви.
О, Боже мой.
Ти си Джон Уейн Гейси.
А това е Джефри Дамър.
Уплашена ли си?
О, не.
Не, ще се обградя с бялата светлина на духа и...
ще се пазя защитена.
Разбира се, сладурче.
Да! Нека партито да започне!
Нуждая се от бира. Ще пия каквото и да е, стига да е студено.
Исусе Христе, каква е тази шибана музика?
Айлин Уорнос.
Ричард Рамирез.
Женен съм, но живеем разделени.
А това е Зодиак.
Ще ти взема нещо за пиене.
Искам да държа ръката в теб
Ъм, хей.
Аз съм Айлийн.
♪ Искам да си поема дъх...
Ти имаш най-красивата коса.
Човече, какво ли не бих направила за малко кичури като тези.
Това е като.. това е като Фара Фосет.
Напомня ми за бившата ми приятелка.
О, чувствам се зле.
Всички тези мрачни духове.
Това е... това е малко объркващо.
Просто пийни това. Ще те успокои.
Абсент!
Нашето обичайно питие.
Джеймс Патрик Марч.
О.
О, чувствам насилието в теб.
Толкова много духове, които си угасила.
Мога да видя всички моменти, когато са преминали отвъд.
Кажи ми,
какво е точно?
Дали това е движеща се картина, като много клетки на дилмова лента?
Или по скоро като калейдоскоп ог човешко страдание?
Не е картина.
Чувство е.
Като мъглата на лицето ти в студена сутрин.
Не може да я видиш във въздуха, но може да почувстваш...
влагата.
Да, мога да почувствам влагата
когато си толкова близо до мен, както сега Джони.
Имам свободно място до мен.
Така, значи това е Нощта на дявола.
Редицата от моите убийци.
Колко странно би трябвало да бъде да видиш всички от нас
в това, което изглежда е плът.
Плът, достатъчна да ядеш,
пиеш,
да почувстваш захвата ни по ръката си,
нашия дъх по кожата ти.
Не!
Какво се случва с тази бяла светлина, Били Дийн?
Вече не искам да бъда тук.
Кога започва партито?
Джон се е погрижил за това.
Вземете оръжията си,
дами и господа.
Не.
Не може да направиш убийствено парти без малко убийства, нали?
Не се притеснявай, Били.
Мисля, че ще ти хареса да живееш тук.
Ето каква е сделката.
Без повече спешъли или интервюта
ил книги или туитвания, или случайни разговори
на коктейли с Шърли Маклейн.
за този хотел.
Това място е мъртво за теб.
Ние ще станем мит,
какъвто трябваше да бъдем оставени да бъдем така или иначе.
Какво ще стане ако не го направя?
Едно дяволски сигурно нещо мога да ти кажа
за това да бъдеш убит: боли.
И ние ще се постараем да продължи...
Никой от вас не може да напусне хотела така че...
не може да ме накарате да спазя думата си, нали?
Но аз мога.
Какво по дяволите си ти?
Ти не си мъртва.
Аз съм създание,
което убива, за да живее
и което изпива по един човек на ден,
и не се замисля
от кога я изсмуква.
Така че, ако дори прошепнеш дума,
която звучи като "Кортез",
аз ще те намеря и ще изцедя всяка капка живот
от кльощавия ти задник.
Едва ли съм единственият тук,
който се надявам да не се съгласиш.
Не!
Не! Не!
Погрижи ли се затова, за което трябваше?
Да.
Погледни се, Скарлет.
Къде отиде малкото ми момиче?
Казваш го, защото
съм единственият член на семейството, който остарява.
Благодаря ти, че дойде.
Тази вечер означава много за мен.
За нас
...да бъдем заедно отново.
дори само за няколко часа.
Разбира се, татко.
И за мен означава много.
Хайде.
Лягай при тях.
А ти?
Малко по-голяма съм вече
за семейното легло.
Ще използвам стола.
Страх ме е да заспя.
Когато затворя очите си,
всичко ще си е отишло, докато не мине още една година.
Всичко е наред, татко.
Почивай си.
Какво те води в Кортез?
Утре е Хелоуин.
Това място се предполага, че е обитавано, нали?
Ще се съберем с приятели тук.
Не, няма.
Няма ли?
Не.
Имаш челюст за дни.
Превод: Павлин Табашки, janedoe71, babasevda, kotta233, dobrinanateva, jackthejackal