Досега в "Спийпи Холоу"...
Аби, недей!
Лейтенант
Грижете се един за друг.
Намерих татко.
Искаш да опознаеш този мошеник?
Давай.
Но да не ми дойдеш, плачейки когато се окаже, че си е все същият.
Скоро ще имаш всичко необходимо
да възвърнеш силата си.
Има и по лесен начин.
Намери Свидетеля,
който взе Окото.
Всяка капка представлява демон.
Събират се в...
Слийпи Холоу.
Вярвам, че ако лейтенанта беше тук
щеше да иска да срита малко демонски задници.
Крейн?
Джо?
Джени?
Вече не сме в Канзас, нали?
Успях да се измъкна от Чистилището.
През 18 век.
Трябва да има някакъв изход от тук.
В моменти като този, мога да усетя красотата, която
този свят някога притежаваше.
Любувай се на гледката.
Над тези полета, хълмове и морета
ще стоварим властта си изпълнена с кръв и терор
докато и последния смъртен не ни се закълне във вярност.
Казвайки го така, звучи прекрасно.
Може би трябва да се прибираме.
Няма нужда да пътуваме.
Любов моя,
без цялата ти сила,
да преместиш дома ни е било твърде голямо усилие.
Заслужаваше си да те направя щастлива.
Скоро ще бъда това, което някога бях.
И повече.
Маякът, който поставихме,
сигналът му пътува надлъж и шир.
Всичкото зло, което кръстосва Земята...
е будно...
и идва насам.
Почакайте. Хора.
Забравих си телефона горе.
Тръгвайте и ми поръчайте бира.
Или пък две. Или девет.
Сигурно струва доста повече, от няколко сребърни лъжици
да изпратиш детето си тук.
Със сигурност.
Някакво раздвижване по случая с бягството на Невинс?
Бягство, изчезване, отвличане?
Мина почти месец и все още
не знаем какво точно се случи онзи ден.
Един агент, когото много уважавам, веднъж ми каза,
че най-добрия начин останеш съсредоточен
е да не се занимаваш с разсейки.
Така ли?
Какво имаме? Благодаря ти.
Това място е национална историческа забележителност.
Хората, които работят по него
са държавни служители.
Един от тях снощи е паднал.
Въпросът е: самоубийство ли е били или е бил бутнат?
Някакви свидетели?
Колегите му са отишли за по бира след смяната.
Има прорези и синини.
Сякаш е бил удрян с тъп инструмент.
Инспекторът смята, че може да се е ударил
в стените на кулата при падането.
Нещо не ти се връзва ли?
Може да се каже.
- Хей, добро утро. - Всичко наред ли е?
Да, да. Извинете. Не, всъщност аз,
Не съм на работа в момента. Просто се чудех
дали ще можете да ми отделите малко от времето си.
Вече го правя.
Казвам се Джо Корбин.
Мисля да кандидатствам за една от държавните програми.
Щата на Ню Йорк сваля цените на къщите
с около 50% за учители, полицаи...
Спешна медицинска помощ. Схванах идеята.
Да, както и да е, просто разглеждах една къща
надолу по улицата и исках да се уверя
какво мислят съседите за квартала.
Повечето са семейства,
имаме добри училища.
О, не. Сам съм.
Не съм женен.
На коя улица казахте, че мислите да купувате къща?
Всъщност не съм казвал.
Но знаете ли?
Не искам да ви се натрапвам повече.
Помогнахте ми достатъчно.
Благодаря ви много, г-н...
Милс. Езра Милс.
Г-н Милс. Благодаря ви отново.
За нищо.
Защо не ми каза
че това е баща ти?
Мислех, че ще се разсееш.
Не, мислеше, че ако ми кажеше,
щях да те накарам сама да почукаш.
Знаех, че това ще кажеш.
Не, не знаеше, защото не ми даде
- възможността да го кажа. - Добре.
Доверяваш ми живота си,
когато стане въпрос за чудовища.
Надявам се, знаеш, че можеш да ми се довериш и с това.
Така е.
Знам го.
Но знанието и действието са
две напълно различни неща.
И двамата сме още зелени в това.
Но даваме най-доброто от себе си, нали?
Така е. И за протокола
щях да те накарам да почукаш сама.
Видя ли.
Направих го
по вашите заръки, г-це Джени.
Два метра високо, 1.8 широко, 60 сантиметра дълбоко.
Солиден дъб и тисови колчета.
Тази сутрин докарахме материалите.
Сравнено с издигането на плевня, това тук е като детска игра.
А и нямаме време за губене.
Според записките, които намерих от
някакво духовно движение от средата на 19-ти век,
трябва да се възползваме от планетарната сизигия.
Сизигия.
С тази дума успях да спечеля
може би една от най-добрите игри на Скрабъл, която някога съм играл.
Та това не е Английски. По-скоро неуспешна кихавица.
Дума за три точки.
Хейтърите да си хейтват.
Значи това е нещо
като гардероба от Нарния?
По-скоро нещо като
"да намерим лейтенанта в забравата".
Тази стаичка позволява
да се достигне астрална проекция.
Навлизаш в състояние, в което духът ти е свободен
да пътува през различни измерения.
Г-ца Джени вярва, че може би е
начин да намерим лейтенанта някъде из пространството
между този свят и... останалите.
Локализиращия глиф
изисква три предмета
принадлежащи на семейството на човека, който търсим.
Дневникът на Грейс Диксън, който принадлежеше на майка ми,
огърлицата, която Аби ми даде, и
това е на баща ми.
Не питай.
Е...
Не, почакай.
Аз трябва да отида.
Аби се жертва за да спаси мен.
Не, г-це Джени.
Независимо, че имате кръвна връзка,
вие самата ми казахте, че нашата връзка като Свидетели
значи, че аз съм най-добрият избор.
Изпадна ли в транс,
дръпнете завесите, за да приключим ритуала.
"Освободи се от оковите си, душа.
Дух,
върви където пожелаеш.
Нека тялото тук си почива в безопасност,
докато духът не стигне целта си."
Слаб е, но има пулс.
Астралната му форма напусна тялото.
Ако всичко върви по план,
трябва вече да пътува към където и да е Аби.
Намери я, Крейн.
Доведи я вкъщи.
Subtitle sync and corrections by awaqeded for www.addic7ed.com.
Когато пламъкът изгасне?
Изгасне ли ще го върне о братно в тялото му.
Ще има време да я намери, нали?
Няма гаранции.
Хей, извинявам се, че идвам неканена.
Търся Крейн.
Опитах да му звънна, но не ми вдигна.
Тук ли е?
И да и не.
Търси Аби, използвайки астралната си проекция.
- Използвайки какво? - Нека кажем, че
ще му предадем съобщението като се върне.
Имам случай и мисля,
че е свързано с нещата, с които той се занимава.
Трябва ми помощта му.
Под нещо имаш предвид създание?
За сега е само предчувствие.
Картата, която намерихте, която показва
всички чудовища насочили се към Слийпи Холоу,
Предположих, че случая е свързан с тях.
Крейн не е на разположение, а Аби все още е в неизвестност.
Останахме само ние с Джо.
Така че кажи ни какво знаеш
и ние ще се заемем.
Май ще е по-добре да ви покажа.
На снимката от местопрестъплението
има три водоливника, нали?
Но вижте това.
Тук са четири.
Може да са свалили единия.
Все пак го реновират, нали?
Живея в свят, където дори водоливниците могат да оживеят.
Помислих, че Крейн и Аби може би
са се сблъсквали с нещо подобно преди.
Не се сещам за такъв случай.
Но мога ти кажа какво биха направили.
Крейн щеше да зарови глава в архивите,
щеше да изрови цяла камара книги
и щеше да научи, каквото можеше за водоливниците.
Аби щеше да изпие доста кафе
и да попадне на някакъв детайл,
а Крейн щеше да направи онова нещо с ръцете си.
"Виждал съм го и преди, лейтенант."
И щеше да се сети за някоя историческа случка.
Но не такава, каквото си чувала; по-скоро нещо като,
"Джордж Вашингтон беше зомби"
"Бен Франклин имаше ключ за чистилището."
Да, и Джеферсън е бил холограма ли?
Казал ти е за това?
Забрави. Да пордължаваме.
Каза, че Аби е разглеждала създанията, нали?
Това не е лоша идея.
Въпросът е: как се е събудило
и как да го спрем?
Имение направено от камък, значи и създанието е от камък.
Може би, ако разберем кой е направил имението
ще узнаем повече.
Можем да научим повече за произхода и годината
от крайъгълния камък.
Тази кула е част от Катедралата де Руен.
И как точно го разбра?
Родителите ми бяха археолози.
Навремето мислех и аз да ги последвам.
Френски гранит.
Използван е от френските занаятчии.
Ръчно гравиран в стил барок.
Което значи, че е от 17-ти век.
Спечели ме още с френските майстори.
Рейнолдс каза, че това място е от историческо значение: не се е шегувал.
Тази кула е била преместена от Европа, камък по камък.
Значи и водоливниците може да са дошли по същия начин.
Може да намерим повече информация в библиотеката на катедралата.
Да започнем от там.
Твой ред.
Така ли? Да приключваме за вечерта?
На място, където няма нощ?
Шах и мат, Крейн.
Късмет следващия път.
Лейтенант.
Крейн?
Лейтенант.
Крейн!
Всичко е илюзия.
Всичко е просто в главата ти, Аби.
Добре.
Твой ред е.
Царица на Б4, лейтенант.
Рискована тактика.
Какво е това?
Близо съм.
Трябва ми помощ за последната част от пътуването.
Какво да направя?
Съсредоточи се върху връзката ни.
Партньорството ни.
Моля те бъде истинско. Моля те.
Моля те бъди реално.
Голямо успокоение е, че те намирам жива и здрава, лейтенант.
Знаех, че си жива.
Страхувам се, че не съм от плът. Това е само духът ми.
Астралната ми проекция.
Идеята беше на г-ца Джени.
С помощ от господин Корбин.
Никога не се предадохме духом, лейтенант.
През последните няколко седмици търсихме къде ли не.
"Седмици"?
Тук съм от десет месеца, Крейн.
Всичко наред ли е, любими?
Усилието, което ми отне да преместя дома ни.
Заради такава дреболия сега останах почти без сили.
Ще си възвърнеш силата.
С нея и всемогъществото си.
Окото
беше в ръцете ми.
А Свидетелката го взе...
и избяга в Катакомбите.
А там не мога да я последвам, за да взема това, което е мое.
Не мога да използвам същия метод,
с който те доведох на този свят.
Но може би има друг начин.
Свидетелят е намерил начин да достигне до другата си половина
като така ми показа как
да възвърнем това, което тя взе от теб.
Превъзходно.
Веднъж Окото да попадне в ръцете ми,
ще накараме тези смъртни да платят за това, което сториха.
Слънцето не е залязло,
не се е преместило дори,
откакто съм тук. След като батерията ми падна,
нямаше как да познавам времето.
Така че...
Отнема около 12 часа да се изсипе целия пясък.
Две изсипвания се равняват на ден.
304. Десет месеца.
- Как издържа толкова време? - Странно.
Сякаш не ми е нужна храна, вода или сън.
Проблемът не е гладът.
А еднообразието.
Прекарах повечето от времето си, изследвайки,
търсейки изход, картографирах местността.
Тук има силна магия, лейтенант.
Тези йероглифи са доста близки до
шумерските, които открих на плочата.
Нямаш идея, колко пъти ми се искаше да си тук.
Да ми помогнеш да ги разшифровам.
Благодаря ти, Крейн.
За това, че не се отказа.
Направих това, което би направила и ти, ако беше на мое място.
Искаше ми се да бях дошъл по-рано.
Интересното е, че сякаш си бил тук през цялото време.
Говорих ти, Крейн.
Не на теб самия, естествено, но знаеш какво имам предвид.
Знам какво би казал и как би го казал,
приятно е да имаш с кой да си поговориш, да изиграеш един шах.
Спокойно. Не съм мръднала напълно.
Поне не още.
Волята на френския генерал Лафайет е била
писанията му да останат под знака на кръста.
Нещо за водоливницте?
Чак е подозрителна липсата на информация за тях.
Задънена улица.
Почакайте.
Този човек е бил маркиз, нали?
Получил е образованието си в най-добрите университети.
Не че френският ми е перфектен,
но има някои странни избори на думи
и глаголи свързани неправилно.
- Дай да видя. - Ти не говориш френски.
Не, но мога да забележа последователност.
За това дай да погледна.
Благодаря.
Ето.
Едва доловимо е, но вижте. Това е написано
с два различни нюанса на синьото.
Шифър е.
Тук също.
Скрито е в цялостната кореспонденция.
Ще го преведа.
"Уговорих срещата на
моя контакт с колониалните сили
в двора близо до Камбанарията Руен...
Бетси Рос, аташето на генерал Вашингтон
където щяхме да се обвържем с
с каузта на американците в битката за тяхната независимост.
Но англичаните бяха призовали някакво митично същество,
което да приключи нашия съюз.
La Gargouille
зло същество от жив камък,
което ни преследваше из катедралата
Единствената му цел беше да ни спре преди да завършим договора."
От тук, бързо!
Чакай малко. Само това ли е?
Какво е станало с Лафайет?
С Бетси Рос?
Това е всичко.
По принцип, Крейн е този, който допълва историята.
Мисията й е била успешна,
независимо от съществото, което генерал Хау е пуснал след тях.
Лафайет и френските сили
са се присъединили към колонистите срещу англичаните.
Трябва да са намерили начин да върнат съществото в първичната му форма.
Трябва да разберем как да го направим и ние?
Аби и Крейн обикновено
се учеха от миналото
и го използваха за да намерят улики, които да им помогнат.
Страхотно, но тях ги няма, но ние сме тук
Да и ще го разгадаем.
Ясно, аз просто ще...
Хайде де, поне опитай да...
- Джо, добре съм. - Добре.
Разказват за
могъщо божество, чието име е
завинаги скрито.
Него го знаем вече.
Пише още, че ще се
появи пред последователите си в този храм.
"Чрез силата извираща,
въплътена в Окото на жезъла му,
ще отвори път между световете."
Окото на провидението.
Така дойдох тук.
Вярно. Значи трябва да има начин
да го използваме, за да ни отведе обратно до нашия свят.
Но ако го върна обратно
ще попадне в ръцете на Скрития.
Чакай, чакай, чакай.
Това мачете.
Виждал съм го и преди.
- Невъзможно. Намерих го тук. - НЕ.
Няма грешка, лейтенант.
То принадлежеше на Бетси Рос.
Само руини.
Срамота е в какво се е превърнало това място.
В дните си на слава беше прекрасно.
Съжалявам, мила. Това е астралната ми форма.
Също като твоя приятел и аз я пратих тук.
Но аз нямах нужда от духовна стая.
Все пак съпругът ми е бог.
Той е чудовище.
А твоя час наближава.
Какво искаш?
Нищо от теб.
Търсиш изход от тук.
И да, Окото е ключът.
Мога да ти покажа как да го използваш,
на съответната цена.
Донеси ни Окото,
Свидетелю и може да се прибереш у дома.
Няма да го получиш от нас.
Нищо не можеш да направиш...
в тази си форма.
Толкова си умна.
Твърде умна.
За твое нещастие.
Не, не мога да те докосна.
Не!
Но него мога.
Какво направи?
Прекъснах връзката ти.
Сега ще се носиш свободно
за цяла вечност.
Изгубена душа.
Освен ако не ми дадеш това, което искам.
Тик-так.
Има някакво диво животно.
- Горе в кулата. - Ние ще се оправим.
Тръгвайте.
Съществото е тук.
Следвайте ме.
Ето там, на ръба.
Движи се!
Бъдете нащрек.
Хей! Тук!
Не, чакайте! Абатството! Лафайет е предполагал, че
кръстът ще държи съществото настрана.
Свещена земя. Да опитаме.
Бягайте! Ще ви прикривам!
Тръгвай!
Върви!
Мислиш, че това ще го спре ли?
Не може да стъпи на свещена земя.
За сега. Но е все още навън.
Да, но намерихме слабото му място.
Може да го използваме.
Добре, ако свещената земя може да го нарани...
Ще вземем каквото можем
от тук и ще го използваме като оръжие.
Свещената вода може да проработи.
Ще направим колове от една от пейките.
- Почакай малко.
Искаш да го залееш със светена вода
и да се надяваш, че е алергично?
Не, имам по-добра идея.
Ще го превърнем в камък без да използваме магия.
Екипът остави смесителя отвън.
Може да го използваме.
Вече имаме план.
Какъв ти е проблема?
На една страна сме, защо се ежиш?
Успокойте се.
Всички, става ли?
Виж, нека я изслушаме.
Ти бъзикаш ли се?
Виж, знам, че беше...
странен ден за теб.
Разбирам те, повярвай ми.
Но трябва да вложим всичко, което имаме срещу това нещо.
Все още имаш шанс да го спасиш.
Мога да ти покажа как да използваш Окото за да се върнеш.
Но би умряла пред това да ни дадеш, каквото искаме.
Благородно.
Но има съдби по-лоши от смъртта, Аби.
Един месец е минал в света,
но тук, в Катакомбите,
времето лети десет пъти по-бързо.
Колко дълго мислиш, че ще издържиш на усамотението?
Имаше моменти, когато си мислех, че ще полудея.
И може би след време така и ще стане.
Така че...
мисля, че ще е най-добре ако
направя това.
Не.
В шаха
го наричаме жертва.
На пръв поглед
представлява загуба, но в края
дава тактическо превъзходство.
Нещастно човече.
Радвай се на превъзходството си,
докато гниеш в този затвор за цяла вечност!
Чисто е.
Дайте ми една-две минутки,
докато го включа.
Разбрано.
Планът е добър, Джени.
Надявам се.
Залагаме много на него.
Джо.
Това с баща ми тази сутрин.
Не е това, че не ти вярвам.
Просто...
винаги съм държала хората на разстояние.
Разбираш ли?
Напълно.
Добре.
Знаеш ли,
бившият ми приличаше на това нещо.
Голямо самочувствие,
празна глава.
Хайде, запали.
.
Хей, грозник!
Насам!
Ела насам, момче.
Още малко.
Хвани се за ръката ми!
.
Добре се справихме.
Така е.
Всички.
Вярно.
Направи своя избор.
Сега живей с него!
Лейтенант.
Това ти ли си, Крейн?
Лейтенант.
Май няма голямо значение...
вече.
Все едно и също, Крейн.
Какво?!
Мислех това, което казах.
Винаги си с мен.
От момента, в който се срещнахме. Няма обяснение.
Не може двама човека да са по-различни от това,
но се справяме.
Знам какво точно би казал.
"Хайде, лейтенант.
Щом имаме цяла вечност,
ще я посрещнем с гордо вдигната глава."
Каза, че това мачете е било на Бетси Рос, нали, Крейн?
"Така е, лейтенант.
Ако тя го е оставила тук,
значи и тя е била пленник тук."
Но е избягала, нали?
Трябва да има нещо друго.
Знам го.
Този нож е оставен тук с причина.
Какво изтървах?
"Нещо е оставило тези белези, лейтенант."
Не са от острие.
От въже са!
Ножът е служил за опора на въжето
увито около дънера.
Някой се е спускал...
в кладенеца.
Крейн!
Още ли си тук?
Лейтенант.
Ти си.
Знам, че все още си с мен.
И ако това е изхода,
ела с мен.
Каза, че Джени е използвала предмети
за да ме намериш.
Така че сега използвай мен.
Ако аз изляза от тук
ти също ще излезеш.
Остани с мен, Крейн.
Лейтенант!
- Остани с мен, Крейн. - Лейтенант!
Трябваш ми.
Дръж се, Абигейл Милс.
Какво е чувството да знаеш, че си сама?
Крейн!
Благодаря ти, Господи.
Свещта е изгоряла.
Трябваше да е буден.
Няма промяна в състоянието му.
Тялото му е тук, но
духът му не.
Какво? Но в това няма грам смисъл.
Свещта трябваше да служи като въже. Трябваше да...
трябваше да го върне обратно.
Връзката беше срязана.
Аби.
.
Планът ти проработи.
Крейн ме намери.
Бях затворена на място, което Пандора нарече Катакомбите.
Пандора е била там?
С Крейн търсихме изход.
Тя се появи и сряза връзката му.
- Сряза я?
Това значи, че той все още е там,
сам.
Не, не е сам. Никога повече.
Трябваше да ме последва.
Казах ти да стоиш с мен, Крейн.
Казах ти, че ще се измъкнем.
Лейтенант.
О, небеса.
Това беше странно.
Наистина странно.
Бях буден, но сънувах.
Бях тук - но не точно.
Бях обвит в тъмнина,
изгубен,
когато чух гласа ти.
Последвах го.
Успяхме.
Така е.
Наистина.
Аз... не, не, не.
Бавно.
Нямах възможност
да ти кажа в катакомбите.
Опитът ти да ме контрираш,
нямаше да се получи.
Надхитрих те.
Не започвай.
Намери ли Свидетеля?
А Окото на Провидението?
Съжалявам, любими.
Беше затворено.
Свидетелят...
тя го унищожи.
Тези смъртни ни се бъркат на всяка стъпка.
Маякът.
Събужда създанията, но не идват.
Жаден съм, Пандора.
Гладен съм.
Гладен съм до болка.
Маякът е твърде бавен, твърде слаб.
Трябва да бъде зареден.
Преди много години
ми даде част от силата си.
Издигна ме до себе си.
Наистина ли би го направила за мен?
Провалих се.
Нека това е наказанието ми,
срама ми.
Вземи, каквото ти е нужно.
Субтитри от www.addic7ed.com.