Досега в " Имало едно време"...
- Ела с мен. - Да търсим върколаци?
Помагайки на друг да намери пътя си,
помагаш и на себе си.
Пак ще се видим!
Приятно изкарване в Оз, вещице.
Какво се е случило между теб и Хадес?
Той се влюби в мен.
Много си точна.
Червена шапчице?
Добре ли е?
- Защо е тук? - Не е...
Не, диша.
Колко ли време ще е в безсъзнание?
Не знам,ударихме я със силна магия.
Къде е била, след като напусна Сторибрук?
Не знам. Тръгна да търси глутницата си.
Или са мъртви,
или души на грешното място.
Някакви предположения какво прави тук?
Само това.
Насам.
Идвам.
Какво има?
Отново изгубих следата.
Руби, спокойно, ще намерим глутницата ти.
Това каза и вчера и оня ден.
Става късно. Хайде.
Кажи ми всичко, което ти е известно за тази земя.
Би трябвало да се чуват песни отвсякъде.
Песни ли?
Имаше един филм.
Гледах го, когато бях в Сторибрук.
Мисля, че има и книга.
Руби, това не е като на книга или филм.
Каквото и да е,
няма и следа от глутницата ми.
Не мисля, че дори някога са били тук.
По-добре да потърсим как да се
върнем в Омагьосаната гора.
Почакай.
Всичко е наред.
Май знам кой е това.
Тото?
Не бих го направила на твое място.
Тото лае по една единствена причина...
когато надуши вещица.
Коя е? Коя е вещицата?
Не лае, защото съм вещица.
Причината е...
Спокойно , Руби, кажи й.
Аз съм... отчасти вълк.
Но не се страхувай.
Виждаш ли?
Не, Тото!
Защо го направи?
- Тото. - Нека ти помогнем.
Достатъчно направи.
На грешен път си.
Много добре познаваш Оз, а?
Не, но мога да ти кажа,
че се е запътил в посока северозапад.
Срещу вятъра е.
През хвойновите полета, към боровата долина.
Хайде.
Не.
Какво има?
Лукавата вещица. Да вървим.
Предпочиташ ли другия път да ти изпратя шоколадчета?
Ако търсиш благодарност,
напиши името си на картичка следващия път.
За жалост не съм тук, за да те ухажвам, Зелина.
Дойдох да те предупредя.
За какво?
Имаш гост от Оз.
Моля? Кой?
Нека кажем, че един върколак се приземи тук...
борбен е, изглежда добре в червено.
О, не.
Невъзможно, не и след това, което й сторих.
Сигурно е било страховито лукаво,
щом те е последвала чак до тук.
"Лукаво" е слабо казано.
Благоразположението на сестра ми към мен
ще се изпари в минутата, в която разбере
какво направих на приятелката им.
Трябва да си тръгна, преди да ме намерят.
Подземният свят? Не е толкова лесно.
Трябва ли да ти напомням, че не съм мъртва.
И си имам превоз до вкъщи.
А дъщеря ти? Ще я оставиш тук?
Не, заради нея си тръгвам.
Ако остана и се видя с вълка,
ще направя още нещо, за което ще съжалявам.
Реджина няма да ми позволи да я видя отново.
Определено няма да си върнеш дъщерята, ако избягаш.
Остани.
Изправи се срещу тях.
Нека позная - с теб.
Страхотен отбор сме.
Можеш да ми вярваш, Зелина.
Ще ти дам всичко, което искаш.
Съжалявам, Хадес,
времето ми в Подземния свят е до тук.
Направи каквото трябва.
Но така или иначе,
ще се погрижа за вълка.
Спри да се измъчваш, Бел.
Дадох тази книга на Гастон,
за да го науча да бъде герой,
да показва милост на противниците си.
Нали така?
Но в момента, в който аз трябваше да покажа милост,
го обрекох на съдба, по-лоша от смъртта.
Бел, опитваше се да предпазиш детето ни.
Знам, и ако
Хадес беше унищожил договора,
може би щях да живея с мисълта за стореното,
но той намери вратичка, а аз почерних душата си, Румпъл.
Само, за да те спася.
И сега можем да спасим детето си от смъртоносната прегръдка на Хадес заедно.
Не, сама трябва да оправя нещата.
Ако оставя нещата на теб,
ще направиш още нещо, за което да съжалявам.
Подземният свят?
Не разбирам.
Използвах проследяваща магия,
за да напътя циклона към Зелина.
И тя е тук, Руби.
Дошла си тук да търсиш Зелина?
Защо ли не се учудвам?
Какво е направила пак сестра ми?
Приятелката ми, Дороти.
Зелина искаше магическите й пантофки,
за да се върне при бебето си.
Руби, какво е направила Зелина с приятелката ти?
Затова съм тук. Не знам.
Дороти отиде да я потърси и изчезна.
С Мулан я търсихме навсякъде, но без успех.
Всичко е по моя вина, Снежке.
Нямаше да стане така, ако не бях отишла в Оз.
Още един живот,
който съсипах, заради природата си.
Не е вярно, и ти го знаеш.
Ще разберем какво се е случило с Дороти, спокойно Руби.
Има един начин да разберем.
Време е да поговорим със Зелина.
Идвам.
Мислех, че постигаме прогрес с нея.
Дейвид, ще направиш ли едно нещо, докато ме няма?
Разбира се, какво?
Не сме...
Нийл не е чувал гласовете ни от дни,
- И ми става малко... - Да, и на мен.
Ще му се обадя от името на двама ни.
Благодаря. Вземи Хук с теб.
Не бива да оставаме сами, опасно е.
Да, ще внимавам.
Ще кажа на Нийл, защо не
си на линия.
Защото правиш това, в което си най-добра,
да бъдеш герой.
Трябва да сме внимателни, Хадес знае всичко тук долу.
На никого не можем да се доверим.
Опашката винаги ли е толкова дълга?
Не е опашка, нещо не е наред.
Какво си мислиш, че правиш?
На какво ти прилича, скъпи?
Изпълнявам задълженията си на кмет
и наблюдавам направата на някои подобрения.
Хайде , Клод, изтръгни го.
Не, не!
Това е единственият шанс на хората
да се свържат с любимите си.
Имаш предвид, че е единствената възможност
да се чуеш с малкия си син?
Явно Изсечена брадичка Младши, ще трябва да си легне
без да чуе
някоя ужасна приспивна приказка.
Круела, защо го правиш?
Защото отказах да те върна към живота ли?
Не, Хенри, скъпи.
Не съм наредила аз
да се изтръгнат телефоните.
Хадес.
С всичките тези герои, размотаващи се тук долу,
надеждата е в по-големи количества,
отколкото му се иска.
Кажи му, че ще трябва да направи повече от махане на телефони,
за да ни обезкуражи.
Ще му кажа.
Но междувременно, ако искате да направим една сделка,
и да ви дам шанс за един последен разговор.
А пък авторът може да използва
писалката си и да ме върне при живите.
Няма да правим сделки с теб.
Така да бъде.
Давай, Клод.
И така, скъпи.
Ще се върна за теб,
мое малко грахче.
Но сега си с хората,
които ще ти дадат това, от което се нуждаеш.
Никъде няма да ходиш, сестричке.
Как очаквате да стана истинска майка,
като не ме оставяте намира?
Мислехте да направим така, докато още някой , който
си прецакала, не се изтърси от небето, буквално.
Какво направи с Дороти?
Трябваше да е тук някъде.
Тото?
Няма го.
Нито тук. Тото?
Мен ли търсите?
Събрала си бездомни кучета, докато ме е нямало.
Внимавай, Зелина.
Пак ли искаш да си имаш вземане-даване с нас?
Не си добре дошла в Оз.
Да не мислиш, че искам да съм в тази тенекиена, изумрудена дупка?
Бях прокудена тук от приятелите ти.
Сигурна съм, че е имало причина.
Разбира се. Разделиха ме от новороденото ми детенце.
Да бе.
Истина е.
Дороти, теб може да те обичат в Оз,
Но аз имам нещо по-добро- любовта на детето ми.
Тя се нуждае от мама, така че ще ме
върнеш при нея веднага.
Къде са ми сребърните пантофки?
Ти ми ги даде.
Няма да ти ги върна.
Добре, тогава...
може би ще размислиш,
когато видиш кого открих, душещ наоколо.
Тото! Да не си посмяла...
Ще получиш бълхарника, ако ми върнеш пантофките.
Имаш време до залез утре да
решиш какво искаш повече.
Зелина, кажи какво си направила с Дороти.
Пребори инстинктите си и помогни на нас.
Само така ще видиш дъщеричката си отново.
Повярвай ми.
Не.
Страхувам се, че не мога да поправя стореното.
Дори и аз не мога да помогна на Дороти.
Защо не?
Убила си я?
Не съвсем.
Гледах от теб, Реджина.
Сънното проклятие.
Трябва да я събудиш.
Това ви казвам.. не мога.
Дороти е обичана от хората в Оз,
но само едно нещо може да й помогне сега.
Целувката с истинска любов.
Тя няма семейство, няма мъж, не е влюбена, съвсем сама е.
Няма кой да й даде това, от което се нуждае.
Страхувам се, че понякога...
просто съм прекалено умна.
Предлагам лесна размяна.
Пантофките за дъщеря ми. - Ти сериозно ли?
Мислиш, че си в позиция да се пазариш за детето си?
Пленила си Дороти в неразрушимо проклятие.
Съжалявам, но съм добра в това, което правя.
Стига си се крила зад тези глупости.
Не си горда, а виновна.
Виж.
Разбирам те.
Направила си нещо ужасно, но
само защото си сторила едно зло..
Или 30...
Не значи, че не можеш да направиш едно добро сега.
Зелина.
Можеш да се поправиш.
Вярвай ми, аз знам.
Мислиш ли?
Има само един начин да разберем...
опитай.
Ето.
Запази си милите приказки.
Не се заблуждавам, че нещо ще се промени.
Нито ти, нито аз.
Надявам се да я събудят.
Ако ти трябвам,
тук съм.
Трябва да направим нещо.
Дороти е сам самичка там.
Няма си никого.
Не за дълго.
Поне могат да те върнат в Оз.
Как я накара да ти ги даде?
Вярваш или не- просто я помолих.
С какво ще ми помогнат пантофките, ако в Оз
няма кой да целуне Дороти с истинска любов?
Сигурна ли си, че няма такъв?
Семейството й се е държало ужасно с нея.
Единственият човек, който е обичала, е
леля й Ем, която е починала.
Значи може да е още тук.
Само трябва да я намерим.
Така имаме шанс да си върнем Тото.
Дали ще има въздействие върху нея?
Приспиващата пудра й е действала и преди.
Пак ще помогне.
Трябва ми само още една съставка.
Макове.
Знам откъде да вземем.
Идвам с теб. Мулан, наглеждай котела.
И сама мога да се справя.
Не съм ти искала разрешение.
Или още ми се сърдиш, или не обичаш да приказваш.
Искаш ли да ти отговоря?
Тото е повече от домашен любимец, нали?
Права си.
Не обичам да приказвам.
Не може ли да знам, за какво се борим?
Добре.
Искаш да знаеш?
Когато за първи път бях в Оз, още бях дете.
Не останах дълго, но когато се върнах в Канзас,
казах на семейството ми какво ми се е случило.
И? Не ти повярваха ли?
Опитаха се да ме затворят в лудница.
Съжалявам.
Недей.
Показа ми кой е истинското ми семейство, леля Ем.
Тя повярва в мен.
Попречи им да ме затворят.
Тя още ли е в Канзас?
Почина не много след това.
Но преди това, ми даде Тото.
Той ти е останал спомен от нея.
Само той ме разбира.
Не се тревожи, ще си го върнем.
Знам какво е да чувстваш,
сякаш никъде не си на мястото си.
Така ли, Вълчо?
Семейството ти е искало да те пъхне в лудница?
Не, цялото село ме прогони.
Наистина ли?
С факли и вили.
Защото си вълк?
Не винаги съм знаела, че съм.
И определено тогава не знаех.
Нямах контрол.
Една нощ, случайно...
убих приятеля ми.
Да.
Оттогава все бягах...
по едно време научих как да се контролирам,
намерих си приятели.
Озовах се в град, наречен Сторибрук,
но пак чувствах, че нещо ми липсва.
Дошла си в Оз да търсиш отговори.
Дойдох да търся глутницата си.
Мислех, че може би те ми липсват, но...
след толкова продължително търсене...
не съм сигурна, че отговорът е в тях.
Какво търсиш?
Не съм сигурна.
Може би това е проблемът.
Хайде. Полето е натам.
Това е тя. Леля Ем.
Не е напукан или обърнат. Още е тук.
Какво чакаме? Да я намерим.
Не е толкова просто.
Ако е мъртва, не може просто да напусне Подземния свят,
за да даде на Дороти целувка на истинска любов.
Може би няма да е необходимо.
Вчера сляпата вещица бутилира дъхът на Дейвид.
Какво? За какво й е?
Е, все пак печеше деца, докато беше жива.
Дали искаме да знаем за какво й е?
Важното е, че може да направим същото
с целувката на леля Ем.
Руби ще ползва пантофките, за да я занесе на Дороти в Оз.
Снежке! Навсякъде ви търсехме.
Какво има? Говори ли с Нийл?
Хадес е наредил да се махне телефона.
Отряза връзката ни със Сторибрук.
Какво? Защо?
Снежке, Нийл е добре.
Не, не знаем дали е.
Може би Хадес го е направил с причина.
Може би иска да направи нещо на Сторибрук,
след като ни е затворил тук.
Това иска от нас- да изгубим надежда.
Няма да е трудно, след като детето ни може да е в опасност.
Мамо, мисля, че е време.
За какво?
Да си отидете вкъщи.
Не сме изпълнили задачата си.
Не сме победили Хадес.
Вече направи достаъчно за мен и
за другите тук.
Мислех го, когато го казах- дойдохме, защото така искахме.
Защото аз имах нужда.
Сега другото ти дете се нуждае от теб повече.
А може би и Сторибрук.
Ами Хадес?
Още дори не знаем, как ще се борим с него.
Ще се наложи да го измислим, без
помощта на Чаровните.
Говорим за Подземния свят. Не можем просто да си тръгнем.
Можете, с пантофките.
Отидете в Оз с Руби.
След като помогнете на Дороти,
ще можете да се върнете в Сторибрук.
Мамо, тате, направихте достатъчно.
Погрижете за другия член на семейството.
Ще се оправя.
Забравяте нещо.
Хадес издълба името на Снежка на паметник.
Ема, не можа да го махнеш.
Дори и с пантофките, тя не може да си тръгне.
Не мога...
но ти можеш.
Бел, на какво дължа удоволствието?
Пак ли си дошла да изтръгнеш детето от ръцете ми?
Нуждая се от помощта ти.
Моля те. Идвам при теб като майка.
И какво те кара да мислиш, че Хадес ще ме послуша?
Знам, че е влюбен в теб.
Брей, устата на сестра ми била много голяма.
Съжалявам, но Хадес не би скъсал скъпоценния си договор,
дори и да го помоля.
Моля те, Зелина, знаеш какво е
да изгубиш детето си.
Защо идваш при мен, след като имаш Мрачния до себе си?
Не мога да му се доверя в момента.
Значи най-накрая виждаш Звяра зад човека.
Може би сега разбираш, защо
не съм се хвърлила в обятията на Хадес.
Не мисля, че е заради мен и Румпъл.
Мисля, че се страхуваш.
От Господаря на смъртта?
Моля ти се.
Просто знам истината.
Никога няма да бъда щастлива.
Нито с Хадес, нито с дъщеря си.
Откъде можеш да знаеш, ако не се опиташ?
О, опитах се.
И виж ме.
Пия с книжния червей.
Е, стига де.
Ако толкова те отвращавам, можеш да си тръгнеш.
Не.
Не, просто...
Не е това.
Сутрешно гадене.
Помниш как е.
Всъщност, не.
Не и след като Мрачната Суон
направи продължителността на бремеността ми 10 мин.
Почакай.
Ако Хадес реши, че иска детето ми сега,
и той може да направи същото с мен.
Бих се радвала да ти кажа, че не е способен на това,
но те уверявам, че е.
Не.
А си мислех, че имам време.
Явно нямам.
Не е задължително.
Може би има начин.
Нещо?
Само това, че леля Ем е починала в Канзас,
нищо повече.
Не трябва да съм аз.
Снежка трябва да се прибере.
Тя трябва да е със синът ни.
Пропусна това време с Ема,
сега нещата се повтарят.
Не бива да сме тук.
Не исках...
Не, така е. Не бива да сте тук.
Осъзнах, че не съм го казал, но съм ви много благодарен.
Не исках Ема да го прави,
камо ли да влачи всички ви тук.
Сами го решихме.
Така ли? Не знаех, че те е грижа.
Направих го заради Ема.
А, и аз така реших.
А и...
може би почнах да те харесвам малко.
Имам такъв ефект върху хората.
Не прекалявай.
Името ти не е на паметник, друже.
Можеш да си тръгнеш.
Руби е билетът ти към вкъщи.
Трябва да се възползваш.
Иска ми се да не е така,
но си прав.
Надявам се да успеем да помогнем на Руби.
Маковото поле.
Това е територия на Зелина.
Трябва да сме внимателни.
Съжалявам.
За?
Че те нарекох "Вълчо".
Ако знаех...
Няма проблем.
Всъщност ми харесва.
Но, мисля че е честно
и аз да ти измисля прякор.
Да?
Да.
Става ли " Канзас"?
Добре, Вълчо, нека е Канзас.
Внимавай.
Подушиш ли го, ще спиш цяла нощ.
Мерси.
Зелина ни намери.
Идват и още.
Не можем да ги надбягаме.
Разбира се, че можем.
Как?
Вярваш ли ми?
Да.
Какво стана?
Зелина. Почти станахме плячка на маймуните й.
Добре ли си?
Дороти?
Да.. просто съм изморена.
Сигурно е от маковете.
Ще подремна.
Не е позволено за кучета.
Никой не си позволява да ми говори така в моята закусвалня.
Още не е твоя, скъпа, още не.
Има паметник на Емили Браун на гробищата.
Защо не ни кажеш къде да я намерим?
Каква е изгодата за мен?
Вълкът да си остане с наметката.
Или пък ще слагаш клиентите си в менюто.
Добре.
Познавам я.
- Така ли? - Да.
Мразя я тази леля Ем.
Защо?
Тя е от конкуренцията.
Добре дошли "При Леля".
Пирогът с месо е по семейна рецепта,
но правим и хубаво печено пиле.
Има и скара.. каквото искате.
Но супата.. направо да си умреш за нея.
Освен, ако вече не си мъртъв.
Тогава е... сещате се.
Опитваме се да помогнем на Дороти.
Познавате моята Дороти?
Да.
Не е тук долу, нали?
Не, жива е, но има нужда от помощта ти.
Има нужда от целувка с истинска любов.
Само трябва да пуснеш една целувка в бутилката.
Може би това е недовършената ти работа- да й помогнеш.
Може би затова си тук.
Какво?
Какво става?
- Ема, какво направи? - Някой ще й помогне ли?
- Ема. - Нищо не съм направила.
Не!
Някой да направи нещо.
Какво, по дяволите, беше това?
Мисля, че супата не й понесе.
Ти го направи.
Виновен съм.
Малко вода от Реката на душите
придава специален вкус на супата.
Защо я нарани? Беше мила възрастна жена.
Не е ли очевидно?
Защото искате да й помогнете.
И на Дороти,
която е заклет враг на Зелина.
Тя ли те накара да го направиш?
Тя няма представа, че съм тук.
Не става дума само за сестра ти.
Нека го наречем поучителен момент.
Не би бил тук, ако не се страхуваш,
че можем да спечелим.
Да.
Така ли, Спасителке?
Не мисля, че милата леля на Дороти
би се съгласила с теб.
Граждани на Подземния свят,
отсега нататък, това ще се случва
на всеки, който помага на така наречените герои.
Кой ще е следващият?
Никой?
Трудно е да си спасител,
когато никой не иска да бъде спасен.
Дадох пудрата на Дороти.
Ще нападнем при изгрев.
Добре.
Не прозвуча много убедено.
Какво става, Руби?
По пътя, Дороти ме попита
какво съм търсила през цялото това време.
Казах й, че не знам.
Знаеш ли?
Мисля...
Мисля, че..
търсех някой като нея.
Знам, че точно се запознахме,
но никога не съм се чувствала така.
Това е чудесно.
Какво не е наред?
Видя как ме гледаше, когато се преобразих.
Почти не продума.
Може би се чувства точно като теб.
И не знае какво да каже.
Може би просто се е ужасила.
И й е дошло в повече.
Руби.
Не прави същата грешка като мен.
Не чакай да стане твърде късно, за да признаеш чувствата си.
Мислиш, че трябва?
Ето те и теб. Не е безопасно тук.
Какво ще правим, Снежке?
Както винаги, ще намерим как да оправим нещата.
Никой не може да събуди Дороти.
Е, не мисля, че е точно така.
Кой би я целунал с истинска любов?
Не знам, не знам..
Може би.. ти.
Какво?
Руби, ти си най-добрата ми приятелка.
Познавам те.
Видях колко си разтревожена.
Можеш да ми споделиш.
Права си.
Какво още чакаш?
Защо не си тръгнала към Оз?
Истинската любов е двустранна,
и не мисля, че Дороти се чувства като мен.
Защо мислиш така?
Изостави ме в Оз.
И?
Любовта е.. странно нещо.
Когато се запознах с Чаровния, го ударих в лицето.
Влюбените хора се нараняват постоянно.
Да, сигурно.
Но досега,...
никога не съм се чувствала по-уплашена.
Това е добър знак, предвид колко е плашеща любовта.
Отново ще кажа довиждане на Дейвид
може би за доста дълго време.
И знаеш ли защо не се страхувам?
Защото това, което получаваш, когато обичаш някого,
преодолява риска.
Добре. Ще опитам.
Готова съм.
Сложи си ги.
Мисли за мястото, където искаш да отидеш.
Почукай токчетата три пъти.
Дръж й здраво ръката, Дейвид.
Време е да си кажем довиждане.
Правили сме го преди, ще се справим и сега.
Кажи на Нийл, че ще се върна
възможно най-бързо.
Надявах се,
че ти ще му го кажеш от мое име.
Дейвид, знаеш, че не мога да си тръгна.
Вече можеш.
Какво?
Махнах името ти от паметника.
Пропускам ли нещо?
Ема вече се опита.
Да, и не стана.
Защото се опита да премахнеш имената.
Правилото тук е просто...
живот за живот.
Замених моето с твоето.
- Дейвид! - Не.
Ако някой ще се прибира при сина ни,
това трябва да си ти.
Как се сети да го направиш?
Просто е , любов.
Хадес пропусна едно нещо около бягството ми...
той омагьоса куката ми,
за да издълбая имената ви.
Не мога да ги изтрия, но мога да ги променя.
Хайде. Синът ни те чака.
Бях се подготвила за твоето тръгване.
По-добре така.
Ще се грижиш за него, а ако Сторибрук е в опасност,
няма по-добър лидер от Снежанка.
- Сигурен ли си? - Отивай при сина ни.
Отиди си вкъщи.
Ще се върна преди да се усетиш.
Мамо, не съм добра в сбогуванията.
Знам, предава се в семейството.
Снежке, докато си горе,
наглеждай Роланд заради Робин.
Знам, че би искал да те помоля.
Разбира се. Кажи му да не се тревожи.
Готови?
Да открием Дороти.
Здравей, Хадес.
Зелина.
Ти си последният човек, който очаквах тук.
Малкият ни разговор с книжният червей ме накара да осъзная,
че не съм ти дала шанс.
Идваш точно навреме.
Леля Ем. Прясно бутилирана.
И всичките нерви, за да накажеш една стара жена.
С нейната гибел, Дороти си няма никого,
а знам колко мразиш това момиче.
Тя дойде в покоите ми.
Опита се да ме приспи.
А аз направих нещо много по-лошо.
Дороти ще спи вечно.
Какво получаваш ти?
Освен щастието ти?
Мм, нищо.
Наистина?
Всичко това беше за мен?
Знам, че ти е трудно да го повярваш,
но затова го направих...
за да ти покажа, че е възможно да бъдеш безкористен.
Страхуваш се, че ще те разочаровам,
нали?
Ужасно.
Мисля, че ще поема риска.
Нека започнем с..
тост за вечния сън на Дороти.
Какво има, Тото?
- Руби! - Снежанке.
Намерила си я.
Чаках те да се върнеш.
- Тя е в.. - Сънно прокляние, знам.
Благодаря, че се грижи за нея.
Имам опит с тези неща.
Давай Руби, можеш го.
- Хайде. - Добре.
Вълчо?
Канзас.
Тръгна без да кажеш нещо.
Страхувах се.
Не можех да те загубя заради Зелена.
Ами, да, но аз почти те изгубих.
Не си.
Ти се върна за мен.
Винаги ще го правя.
След постъпката на Хадес, трябва да го ударим силно.
Да, любов, но как?
Дядо.
Сигурно би искал да видиш последните новини.
Баба се върна в Сторибрук.
Благодаря, хлапе.
Сега трябва да разберем как да се върнем при тях.
Какво има?
Снежка,... успяла е.
Бел, къде беше?
Опитвам се да оправя грешките ти.
И аз.
Проучването ми ще отнеме време.
А нямаме време.
Хадес може да вземе бебето ни когато реши,
точно както Ема направи със Зелина.
Няма да го позволя.
Не мога да поема риска, че ще го спреш навреме,
не и когато мога да паузирам нещата.
Дори и бремеността ми.
Откъде го взе?
От Зелина, но не се притеснявай.
Сънното проклятие ще оправи нещата.
Ще се обода по-бързо, отколкото можеш да ме спреш.
Докато спя, Хадес не може да вземе бебето ми,
и ще имаш всичкото време,
за да прекратиш договора.
Бел, само ще направиш нещата по-лоши.
Правя, каквото трябва, за да защитя детето ни.
Има само един изход от сънното проклятие..
Целувката на истинската любов.
Знам.
Мислиш, че това ще ме принуди
да стана такъв, какъвто ме искаш?
да се върна към светлината, само за да те събудя?
Любов моя, вече ти казах... не съм този човек.
Да, знам.
Не ти ще ме събудиш, Румпел.
А баща ми.
О, не, Бел, моля те, недей...
След като прекратиш договора,
ще направиш, каквото трябва, за да ме пренесеш до него.
Не!
О, Бел.
Бел.
О, не.
Бел, не.
Synced and corrected by Octavia - www.addic7ed.com -Translated by Kalisea and Gabuna